ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/11125/25
№ 2/183/3592/26
20 квітня 2026 року       м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання – Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняу у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

23.10.2025 року представник ТОВ «ФК «Гелексі» звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаною позовною заявою.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики № 60629 від 09.03.2023. ТОВ «ФК «Гелексі» було фінансовою установою, яке з метою перерахування коштів позичальникам уклало з надавачем платіжних послуг ТОВ «ФК «Елаенс». ТОВ «ФК «Елаенс» перерахувало кошти у розмірі 5 000,00 грн. на картковий рахунок позичальника. Ці кошти надані позичальнику в якості позики у сумі 5 000,00 грн. на умовах строковості, поворотності та оплатності. За умовами договору стандартна процентна ставка становить 0,01% в день, розмір комісії складає 1,9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%.
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на день подачі позову складає 24014,50 грн., з яких 5 000,00 грн. заборгованість за позикою, 19041,5 грн. заборгованість за процентами та комісії за користування позики. Зважаючи на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 24041,50 грн. та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати.
Ухвалою суду від 23.12.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Гелексі» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики № 60629 від 09.03.2023 в електронній формі (надалі - договір позики), в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов Договору позики, сума позики становить 5 000,00 грн. (п.1.1.1), стандартна процентна ставка становить 0,01% в день від початкового розміру позики (п.1.1.2.1 Договору), розмір комісії складає 1,1% (п.1.1.2.2 Договору), підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0% в день від суми позики за кожний день прострочення (п.5.3 Договору); строк повернення позики до 21.07.2019. Даний договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 80814315.
Згідно з п. 4.2. Договору сторони домовились, що повернення позики та сплата процентів і комісійна винагорода за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору та розміщується в Особистому кабінеті.
Також, у паспорті позики, підписаного позичальником одноразовим ідентифікатором - 80814315, міститься інформація щодо основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, а також інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, яка становить 6 899,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. сума позики, 6,50 грн. проценти за користування позикою, 1 975 грн. комісійна винагорода за користування позикою, 0,00 грн. пеня.
Факт перерахування відповідачу коштів на належну йому платіжну картку підтверджується листом ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС» за вих. № 60629 від 01.09.2025, згідно з якого у результаті платіжної операції, ініційованої ТОВ «ФК «Гелексі» на картковий рахунок отримувача було успішно перераховано грошові кошти, деталі транзакції: платник коштів - ТОВ «ФК «Гелексі» (код ЄДРПОУ 41229318), отримувач коштів - ОСОБА_1 , номер транзакції в системі - 1115095222, номер операції - 136134233, дата проведення платежу - 09.03.2019, сума платежу 5 000,00 грн., валюта платежу - гривня UAN, платіжний засіб (метод) - карта, банк емітент платіжної картки отримувача коштів - Приватбанк, номер банківської картки отримувача коштів: НОМЕР_1 .
Відповідно до п.9-5-9-8 Договору сторони підтверджують, що даний електронний Договір та всі Додатки до нього має таку саму юридичну силу для Сторін, як документи, складені у паперових носіях та скраплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Укладаючи Договір, Позичальник усвідомлює і підтверджує, що умови Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними і справедливими.
Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 60629 від 09.03.2023, становить 24041,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. заборгованість за позикою, 19041,50 грн. заборгованість за процентами та комісії за користування позики.
До правовідносин, що виникли між сторонами за встановлених судом обставин, підлягають застосуванню такі норми права.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за договором позики, укладеним в електронній формі.
Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Цивільний кодекс України у ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, опубліковані на сайті товариства.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
З огляду на викладене вище, враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд приходить до висновку, що укладення договору №1608771 від 03 липня 2021 року узгоджується з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Отже, із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася з ними. Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як установлено з матеріалів справи, кредитні кошти було надано 09 березня 2019 року, кінцевий термін повернення позики є 22 березня 2019 року.
Отже, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками поза межами дії кредитного договору є безпідставними.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Згідно пункту 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №5017/1987/2012 зазначено, що така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками Договором позики № 60629 від 09.03.2023 в межах строку його дії до 22.03.2019 за 13 днів, у розмірі: 5 000,00 грн. * 0,01%/день * 13 днів = 6,50 грн..
Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Згідно з п. 1.1.2.2 Договору комісія складає 1,5% в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. Договору, тобто комісія становить: 5 000,00 грн. * 1,5%/день * 13 днів = 975 грн.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» заборгованість за Договором позики № 60629 від 09.03.2023 у розмірі 5981,50 грн., з яких 5 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6,50 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 975 грн. комісія.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 24041,50 грн., з яких задоволено вимоги на суму 5981,50 грн., тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 602,69 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.
На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано копію договору про надання правничої допомоги, укладеного 09.07.2025 між ТОВ «ФК «Гелексі» та адвокатом Рудзей Юрієм Володимировичем, акт № 60629 наданих послуг правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 09 липня 2025 року на суму 5 000,00 гривень, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Гелексі» підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1234,99 грн.
Керуючись ст. ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279, 280-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» заборгованість за договором позики № 60629 від 09.03.2023 у розмірі 5981,50 грн., з яких 5 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6,50 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 975 грн. комісія.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі» судовий збір у розмірі 602,69 грн.та витрати на правову допомогу у розмірі 1234,99 грн., а разом - 1846,68 грн
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гелексі», місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 10/1, код ЄДРПОУ 41229318;
відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено і підписано 20 квітня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.