УХВАЛА
24 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 757/137/21-ц
провадження № 61-4795ск26 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури Таможні Олени Олександрівни на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури Грабця Ігоря Несторовича 
в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , державний нотаріус Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданник Ігор Віталійович, ОСОБА_4 , про визнання недійсним свідоцтва про право 
на спадщину за законом, визнання спадщини відумерлою та скасування державної реєстрації права власності,
ВСТАНОВИВ:
08 квітня 2026 року заступник керівника Київської обласної прокуратури 
Таможня О. О. засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року у зазначеній справі.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вбачається, що оскаржену постанову Київський апеляційний суд ухвалив 
09 жовтня 2024 року, повний текст постанови складено 07 березня 2026 року, касаційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку 08 квітня 2026 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження. 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке мотивовано тим, що повний текст оскарженої постанови Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року доставлено 
до електронного кабінету Київської обласної прокуратури 09 березня 2026 року 
о 16:32 год.
А тому заявниця вважає, що існують поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень та просить його поновити.
Відповідно до положень статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів 
з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску 
з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.
Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення 
чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.
Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Проаналізувавши наведені заявницею обставини справи, Верховний Суд вважає, 
що сукупність вказаних обставин дає підстави для поновлення строку 
на касаційне оскарження судових рішень на підставі частини третьої статті 390 ЦПК України.
Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом 
до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.
У статті 392 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору 
у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До касаційної скарги заявницею додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 51 181,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору заявницею у повному розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Зважаючи на те, що позов було подано у січні 2021 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2021 року.
Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 
був встановлений у розмірі 2 270,00 грн.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, 
але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн) і не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (794 500,00 грн).
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, 
яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(2 270,00 грн).
Заявниця оскаржує судові рішення в частині відмови у задоволенні позову заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради про визнання квартири 
АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , передачі вказаного спадкового майна у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та скасування 
державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартиру 
АДРЕСА_1 .
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» 
за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно 
або його витребування - вартістю майна.
Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, 
що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі 
№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначено, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення 
майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить 
про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову 
(пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року 
у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. 
Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).
Отже вимоги у цій справі про визнання спірної квартири відумерлою спадщиною 
та передання спадкового майна у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради мають майновий характер, оскільки підлягають грошовій оцінці.
Зі змісту оскаржених рішень убачається, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року було проведено судову будівельно-технічну експертизу, за результатами якої судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного 
центру Апанасенко В. В. складено висновок експерта № 24/52 від 04 листопада 
2019 року, відповідно до якого ринкова вартість квартири 
АДРЕСА_1 , станом на 20 лютого 2017 року, складала 1 812 958,00 грн без ПДВ.
Отже ціна позову у цій справі щодо вимоги майнового характеру становить 
1 812 958,00 грн.
Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 58 928,74 грн:
- за вимогу немайнового характеру - 4 540,00 грн (2 270,00 грн х 200 %), 
- за вимогу майнового характеру - 54 388,74 грн (27 194,37 грн (1,5 % від вартості спірного майна) х на 200 %.
- 4 540,00 грн + 54 388,74 грн.
Отже заявниці необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги 
у розмірі 7 747,74 грн (58 928,74 грн- 51 181,00 грн) та надати до суду документ, 
що підтверджує сплату нею судового збору за подання касаційної скарги, 
або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК 
у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
За таких підстав заявниця не дотримала у повному обсязі вимоги процесуального закону щодо форми та змісту касаційної скарги.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення указаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Поновити заступнику керівника Київської обласної прокуратури Таможні Олені Олександрівні строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 09 жовтня 2024 року.
Касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури Таможні Олени Олександрівни на рішення Печерського районного суду міста Києва 
від 03 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року залишити без руху. 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко