Справа №521/407/26 
Номер провадження 3/521/1846/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Шевчук Н.О., за участю секретаря судового засідання Жекової А.О., розглянувши в залі суду справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшли матеріали з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Так, з електронного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №553067 від 28.12.2025 року вбачається, що 28.12.2025 року о 15 год. 00 хв., в м. Одесі, по вул. Розумовська, 3, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «HYUNDAI ELANTRA», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , при виїзді на перехрестя вулиць Розумовська-Мечникова, не виконав правило проїзду перехресть і перетинів рівнозначних доріг, згідно з яким водій зобов`язаний поступитися дорогою транспортним засобам, що наближаються до нього праворуч та не надав перевагу в русі автомобілю «SKODA RAPID», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався праворуч по вул. Мечникова, чим порушив п. 16.11. «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
09.02.2026 року до суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Черноморця Т.В. надійшло клопотання про призначення у даній справі експертизи, яке в подальшому було уточнене 12.02.2026 року, про що до Хаджибейського районного суду міста Одеси від захисника надійшла відповідна заява.
Постановою Хаджибейського райнного суду міста Одеси від 13.02.2026 року у справі №521/407/26 клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Черноморця Тараса Володимировича, зі змінами від 12.02.2026 року (вх.№61302) про призначення судової експертизи у справі №521/407/26 задоволено; призначено у справі судову інженерно – транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму ДТП», на вирішення якої поставлено питання, зазначені в резолютивній частині постанови; проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 35), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку і за відмову від дачі висновку за ст. 384, 385 КК України.
26.02.2026 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси від експерта експертної установи надійшло клопотання від 24.02.2026 року №СЕ-19/116-26/4078-ІТ, у якому експерт повідомив суд про надання йому додаткових вихідних даних, необхідних для складення висновку експерта за результатами судової автотехнічної експертизи, зазначених у відповідному клопотанні, серед яких, зокрема, експерт просить уточнити, ДТП сталося на перехресті рівнозначних доріг або нерівнозначних доріг, відомості щодо швидкості руху обох автомобілів, тощо.
Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 26.02.2026 року у справі №521/407/26 провадження у справі №521/407/26 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 було поновлено, призначено дату судового розгляду.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Черноморець Т.В. заявив суду усне клопотання про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на належне дооформлення, у зв`язку із тим, що в електронному протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 №553067 від 28.12.2025 року маються суперечливі відомості щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , а саме щодо факту виникнення події ДТП рівнозначних доріг чи нерівнозначних. Також, як зауважено захисником Шевченка С.Г., із наявної у матеріалах справи схеми місця ДТП від 28.12.2025 року, складеної працівниками поліції об 15 год. 00 хв., на думку захисника, некоректно вказано місце зіткнення транспортних засобів – поза межами перехрестя, що є неможливим.
Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 02.03.2026 року матеріали справи №521/407/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повернуто до Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення.
20.03.2026 року УПП в Одеській області повернули матеріали справи №521/407/26 до Хаджибейського районного суду міста Одеси, де з супровідного листа вбачається, що матеріали доопрацьовано по мірі можливості з урахуванням недоліків, викладених в постанові Хаджибейського районного суду міста Одеси від 02.03.2026 року та УПП в Одеській області просить розглянути адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 та прийняти рішення згідно чинного законодавства України.
25.03.2026 року справа надійшла у провадження судді Хаджибейського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О., що підтверджується відповідним реєстром, наявним у матеріалах справи.
27.03.2026 року (вх.№21161) від захисника ОСОБА_1 – адвоката Черноморця Т.В. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.2 ст. 38 КУпАП. Також у вказаному клопотанні захисник просив суд клопотання від 09.02.2026 року, яке в подальшому було уточнене 12.02.2026 року про призначення судової експертизи залишити без розгляду та клопотання експерта експертної установи від 24.02.2026 року про надання додаткових вихідних матеріалів залишити без розгляду.
В судове засідання, яке було призначено на 30.03.2026 року о 14 год. 55 хв. ОСОБА_1 та його захисник Черноморець Т.В. не з`явилися, сповіщені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до ч. 2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Водночас, суд звертає увагу, що норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином. Таку позицію також викладено у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №158/286/17.
Адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, за своєю правовою природою не є триваючими, оскільки вважаються вчиненими з моменту порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Згідно із п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Щодо встановлення судом факту винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за умови спливу строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд зазначає таке.
Так, 07.11.2017 року Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України (далі НКР при ВАСУ) на відміну від Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийняла Висновок «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності». У Висновку зазначено, що п.7 ч. 1ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Окрім того, логічне тлумачення абз. 1ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів це єдина необхідна підстава для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі вини особи у його вчиненні. Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття двох таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченогост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст.284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Таким чином, НКР при ВАСУ зроблено висновок, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.
Відповідно до роз`яснень наданих Верховним судом в постанові від 11.07.2018 року у справі №308/8763/15-а, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Разом з тим, наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Як зазначив Верховний суд, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, Верховний суд прийшов до висновку, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.
При цьому, ВП ВС в Постанові від 02.02.2023 року у справі №735/1121/20 (провадження №13-26кс22) розглянула питання тлумачення змісту ч.2 ст.49 КК України (звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності). ВП ВС зауважила, що раніше застосований підхід не відповідає точному змісту кримінально-правової норми та дійсній волі законодавця, і відступила від правового висновку.
Так Велика Палата зазначила, що друге речення ч.2 ст.49 КК України не містить прямої вказівки щодо строків давності, на які необхідно орієнтуватися після відновлення їх перебігу. Недостатня визначеність формулювання ч.2 ст.49 КК України зумовлює суперечливе розуміння змісту правової норми і викликає питання як саме розглядати наведені в третьому реченні загальні строки: 1)як такі, що беззастережно застосовуються замість передбачених у ч.1 ст.49 КК України диференційованих строків у всіх випадках ухилення особи від досудового розслідування або суду й наступного з`явлення її із зізнанням чи затримання; 2)як альтернативні, тобто такі, що не виключають застосування диференційованих строків і замінюють їх лише в окремих випадках.
На переконання ВП ВС, реалізація принципу гуманізму під час тлумачення та застосування конкретного положення закону про кримінальну відповідальність здійснюється за правилом: якщо відповідне положення містить елемент невизначеності й вона не може бути усунута з урахуванням інших конкретних чи загальних положень, таке положення має застосовуватися за найбільш сприятливим для особи варіантом з усіх можливих.
Відтак, суд зазначає, що на даний час немає сформованої правової позиції Верховного Суду (Великої Палати чи Касаційного адміністративного суду), про необхідність суду визнання винуватим або без встановлення вини особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Суд звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Отже, у даному разі суд вважає, що він має керуватися принципом застосування до винної особи найбільш сприятливого закону, у зв`язку із чим провадження в цій справі слід закрити без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки як встановлено судом, такі строки, враховуючи дату виникнення правопорушення, спливли.
Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 284КУпАП, Хаджибейський районний суд міста Одеси
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Черноморця Тараса Володимировича від 09.02.2026 року, яке в подальшому було уточнене 12.02.2026 року про призначення у справі судової експертизи - залишити без розгляду.
Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Черноморця Тараса Володимировича від 27.03.2026 року (вх.№21161) про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Н.О. Шевчук