ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року	справа № 380/22381/25	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного правління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 79036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, ЄДРПОУ 21295057), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ЄДРПОУ 13814885), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 12 лютого 2025 року № 134450022935 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, ЄДРПОУ 21295057 зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 періоду роботи з 1 листопада 1988 року по 30 вересня 1991 року згідно запису у трудовій книжці та повторно розглянути заяву від 5 лютого 2025 року про призначення пенсії за віком.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 05.02.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, за результатами розгляду цієї заяви за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком з огляду на те, що за наданими позивачкою документами до страхового стажу не зараховано період роботи 01.11.1988 по 30.09.1991, оскільки записи виконані з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах та організаціях від 20.06.1974 №1621. Із прийнятими рішеннями позивачка не згідна, вважає їх такими, що прийняті з порушенням законодавства України. Просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що 05 лютого 2025 року позивачка звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон № 1058). На виконання вимог п. 4.2 Порядку 22-1, зазначену заяву з доданими документами було відскановано та за принципом екстериторіальності, визначено структурний підрозділ органу, яке приймало відповідне рішення про призначення або перерахунок пенсії. Відповідно до принципу екстериторіальності вищезазначену заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та прийнято рішення № 134450022935 від 12.02.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу — 32 роки. Втім після прийняття рішення, повноваження Головного управління — закінчені. Згодом Позивачка повторно зверталась до територіальних органів Пенсійного фонду України з додатково наданими документами, що розглядались Головними управліннями Пенсійного фонду України в Сумській області (рішення від 11.04.2025), в Тернопільській області (рішення від 06.05.2025), в Житомирській області (рішення від 02.07.2025), у Львівській області (рішення від 24.07.2025). Відповідач вважає прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії є правомірним та таким, що не підлягає скасуванню з огляду на те, що за наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у позивачки страховий стаж склав 29 років 05 місяців 4 дні. До страхового стажу не зараховано стаж відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.11.1988, оскільки записи суперечать вимогам підпунктам 2.4, 2.5, пункту «а» Інструкції №162, а саме:- №1 період роботи з 01.11.1988, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи (наказ, його дата і номер);- №3 - №4 період роботи з 01.10.1991 по 31.03.1992, оскільки у графі 4 “На підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)” в номері наказу про прийняття (№131) виправлення без посилання на підставу виправлення. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.
Від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. У відзиві вказує про відсутність підстав для скасування спірного рішення.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта. 
Позивачка 05.02.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
За результатами розгляду вказаної заяви за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення № 134450022935 від 12.02.2025, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування підстави відмови у рішенні зазначено, що за наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у Позивачки страховий стаж склав 29 років 05 місяців 4 дні. До страхового стажу не зараховано стаж відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.11.1988, оскільки записи суперечать вимогам підпунктам 2.4, 2.5, пункту «а» Інструкції №162, а саме:- №1 період роботи з 01.11.1988, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи (наказ, його дата і номер);- №3 - №4 період роботи з 01.10.1991 по 31.03.1992, оскільки у графі 4 “На підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер)” в номері наказу про прийняття (№131) виправлення без посилання на підставу виправлення.
Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Судом встановлено, що на момент звернення позивачка досягла 60-річного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 рік.
Відтак позивачці необхідно 32 роки страхового стажу.
Суд встановив, що спірним у цій справі є питання можливості зарахування до страхового стажу позивачки періоду роботи з 01.11.1988 по 31.03.1992.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII (далі – Закон №1788-XII) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку№637).
Аналізуючи нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення суд наголошує, що норми Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону №1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Водночас, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону №1788-XII).
При цьому суд звертає увагу на те, що положеннями Закону №1058 визначено, що підставою для призначення пенсії визначено виключно наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд враховує також те, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є, на переконання суду, виключно підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність чи відсутність виправлень у записах в трудовій книжці.
Відповідач у спірному рішенні вказав на неналежне внесення записів про роботу в трудовій книжці позивачки, як на підставу відмови у призначенні пенсії.
З цього приводу суд враховує таке. Пунктом 2.2 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженої Наказом Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, що діяв до 29 липня 1993 року (надалі - Інструкція № 162) заповнення трудової книжки уперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.
Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовий книжці про приймання на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження й заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Пунктом 2.10 Інструкції № 162 врегульовано, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по-батькові (повністю, без скорочень чи зміни імені та по-батькові на ініціали) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.
У відповідності до пункту 2.11 Інструкції № 162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник власним підписом завіряє правильність внесення відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, та після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалась трудова книжка.
Контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (п. 8.1. Інструкції № 162).
Так, відповідно до пункту 18 Постанови Міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" відповідальність за організацію робіт щодо ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, закладу, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, закладу, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 (реєстраційний номер у РСР 72366973).
Крім того суд зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а та від 25.04.2019 у справі № 593/283/17.
Матеріали справи не містять доказів того, що дані трудової книжки позивачки містять неправдиві або недостовірні відомості, а тому зазначені відповідачем недоліки, такі як виправлення в записах про прийняття, переведення та звільнення з роботи, не можуть бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні означеного періоду роботи позивачки до стажу роботи, що враховується при призначенні пенсії.
Крім цього, позивачкою до матеріалів справи долучено довідку №155 від 24.03.2025, якою підтверджено що ОСОБА_1 дійсно працювала у дошкільному закладі №6 міста Львова з 01.11.1988 по 30.09.1991.
Відтак період роботи позивача з 01.11.1988 по 30.09.1991 підлягає зарахуванню до страхового стажу. 
Суд також звертає увагу, що дії зобов`язального характеру щодо переведення позивачки на інший вид пенсії та зарахування стажу має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував попередньо це питання та розглядав заяву від 26.05.2025, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22. 
При цьому суд звертає увагу, що вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачка не заявляє.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області № 134450022935 від 12.02.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 79036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, ЄДРПОУ 21295057) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 01.11.1988 по 30.09.1991.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 79036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, ЄДРПОУ 21295057) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.02.2025 про призначення пенсії за віком. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження: 79036, м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, ЄДРПОУ 21295057) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан