Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2-о/733/12/26
Єдиний унікальний №733/2364/25
Рішення
Іменем України

20 лютого 2026 року м. Ічня 

Ічнянський районний суд Чернігівської області 
у складі головуючого – судді Овчарика В.М.,
за участю секретарів Ткаченко В.М., Мошенець Л.М.,
заявниці ОСОБА_1 та
представника заявниці Сакун І.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,

установив:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні, вказуючи на те, що вона та ОСОБА_3 в період з липня 2024 року по 03 жовтня 2025 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу по АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки та спільний сімейний бюджет. Вони мали намір офіційно зареєструвати шлюб. Для реалізації цих намірів ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса, де була нотаріально засвідчена його заява про державну реєстрацію шлюбу та була видана на її ім`я довіреність для представництва інтересів ОСОБА_3 у всіх підприємствах, установах та організаціях без винятку. Однак, зареєструвати шлюб не вдалося через допущену нотаріусом помилку у заяві про державну реєстрацію шлюбу, а саме її прізвище було помилково зазначено « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 ». Після військового нападу російської федерації на Україну, 08 листопада 2024 року ОСОБА_3 було призвано на військову служби під час мобілізації. 03 жовтня 2025 року поблизу населеного пункту Котлине Покровського району Донецької області останній зник безвісти. У період проходження служби ОСОБА_3 постійно перераховував на її картковий рахунок грошові кошти, які були основним джерелом існування їхньої сім`ї, так як у період їх спільного проживання вона не мала заробітку, що підтверджує фактичне її перебування на утриманні ОСОБА_3 . А тому, для реалізації прав, передбачених для близьких родичів та членів сім`ї зниклого військовослужбовця, в тому числі права на отримання достовірний відомостей про хід та результати розшуку безвісти зниклого, права на соціальний захист заявниця звернулася до суду з даною заявою, у якій просить встановити факт її проживання з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 03 жовтня 2025 року, однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з липня 2024 року по день його зникнення, а також встановити факт перебування її на утриманні останнього.

Пояснень щодо заявлених вимог ОСОБА_1 від заінтересованих осіб не надійшло.

Ухвалою судді від 27 листопада 2025 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження, якою також витребувано від АТ «ПУМБ» докази (а.с. 43); 19 грудня 2025 року від представника заявниці надійшло клопотання про витребування доказів (а.с. 47); 24 грудня 2025 року від представника заявниці надійшло клопотання про витребування доказів та залишення без розгляду клопотання про витребування доказів від 19.12.2025 року (а.с. 49); яке ухвалою суду від 24.12.2025 року було задоволено (а.с. 50); 22 січня 2026 року від Ніжинського відділу ДРАЦС надійшли витребувані судом докази (а.с. 58, 59); 17 лютого 2026 року від АТ «ПУМБ» надійшли витребувані судом докази (а.с. 75, 76).

Іншиз заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали заяву та просили її задовольнити із зазначених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що заявниця доводиться їй дочкою. Остання разом з ОСОБА_3 з липня 2024 року до день зникнення його безвісти проживали однією сім`єю як чоловік та дружина, які мали спільний бюджет та вели спільне господарство, мали також намір одружитися. Після мобілізації ОСОБА_3 неодноразово на карту ОСОБА_1 надсилав кошти, за які вона придбала багато побутової техніки.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що вона товаришує з ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_7 . Вона неодноразово приходила до них у гості, так як живе неподалік від них в одному селі. Із літа 2024 року разом з ОСОБА_1 почав проживати ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та дружина. Після мобілізації ОСОБА_3 останній присилав кошти ОСОБА_1 , за які вона придбала побутову техніку. 

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, свідків, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Із матеріалів убачається, що 06 червня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса, де була нотаріально засвідчена його заява про державну реєстрацію шлюбу з ОСОБА_1 (а.с. 9).

У вказаній заяві зазначені дані особи ОСОБА_1 , зокрема її УНЗР -19911222-09547, номер якого збігається з паспортними даними особи ОСОБА_1 (а.с. 5).

Також 06 чеврня 2025 року, у нотаріальному порядку, на ім`я ОСОБА_1 була видана довіреність для представництва інтересів ОСОБА_3 у всіх підприємствах, установах та організаціях без винятку (а.с. 10).

23 листопада 2023 року заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище- ОСОБА_9 ) зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 (а.с. 12), який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2024 року (а.с. 18).

ОСОБА_1 має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14), ОСОБА_13 ,, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15).
Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 вбачається, що батьками останнього є ОСОБА_14 та ОСОБА_2 (а.с. 19).
Батько ОСОБА_3 – ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 59).
03 жовтня 2025 під час виконання бойових завдань із захисту територіальної цілісності України в районі населеного пункту Котлине Покровського району Донецької області молодший сержант ОСОБА_3 зник безвісти, що підтверджується сповіщенням № 1584 від 05 жовтня 2025 року (а.с. 7) та сповіщенням сім`ї № 597 від 10 жовтня 2025 року (а.с. 8). 
Із вказаних вище сповіщень видно, що вони були адресовані ОСОБА_15 .
Відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, сформованих 05 листопада 2025 року вбачається, що офіційні доходи ОСОБА_1 у період за 2024 та 2025 роки відстутні (а.с. 16-17).
Як зазначила у судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 у період за 2024 та 2025 роки вона отримували тільки допомогу на трьох дітей у розмірі 2 100 грн щомісячно.
Відповідно до інформації про рух коштів за рахунком НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», відкритого на ім`я ОСОБА_16 (а.с. 20-31) та відомостей від АТ «ПУМБ», які надійшли на виконання ухвали суду вбачається, що остання у період з листопада 2024 року по вересень 2025 року неодноразово отримувала кошти від ОСОБА_3 на свою банківську карту (а.с. 75, 76). 
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За положеннями частин 1, 2 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження.
Згідно з частиною 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Положеннями ч. 1 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».
Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України.
У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 за №5-рп/99 визначено таку обов`язкову ознаку поняття «член сім`ї», як ведення спільного господарства.
Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо.
Для встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі №369/16486/18.
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №643/6799/17 від 30.10.2019, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч.4 ст. 263 ЦПК України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - Порядок). 
Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).
Відповідно до пункту 3 Положення за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. 
Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) (пункт 4 Положення). 
При цьому, як передбачено п. 7 Положення, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей (пункт 7 Положення). 
Отже питання отримання грошової допомоги вирішується відповідно, в даному випадку, командиром військової частини за наявності необхідних документів, в тому числі тих, що підтверджують перебування особи на утриманні зниклого безвісті військовослужбовця.
Із показань допитаних у судовому засіданні свідків, а також досліджених судом письмових доказів, спільних ОСОБА_1 з ОСОБА_3 фото, судом було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з літа 2024 року по 03 жовтня 2025 року - день зникнення безвісти останнього під час проходження військової служби у складі Збройних Сил України, які мали стосунки, притаманні шлюбним, в яких був намір одружитися, що підтверджується оформленою у нотаріальному порядку заявою ОСОБА_3 про державну реєстрацію шлюбу, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля.
При цьому суд враховує, що утримання загалом означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, особа взяла на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги та доходів утриманця. Вирішення питання залежить від їх співвідношення.
Тобто, для встановлення факту перебування особи на утриманні необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Такі висновки з застосування права викладені в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18.
Суд також враховує, що заявниця, під час перебування ОСОБА_3 у лавах ЗСУ, протягом 2024-2025 років не отримувала заробітної плати, окрім допомоги на дітей, при цьому зниклий безвісти ОСОБА_3 постійно, майже кожного місяця, починаючи з 30.11.2024 року по 19.09.2025 року надсилав їй кошти на забезпечення її життя, які значно перевищували розмір її доходів, які вона отримувала на дітей у сумі 2 100 грн щомісяця, а тому можна дійти висновку, що такі кошти були для неї постійним засобом для існування.
Разом з тим, ОСОБА_1 у разі встановлення судом факту її проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні в розумінні Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» буде відноситися до членів сім`ї ОСОБА_3 як особи, зниклої безвісти за особливих обставин, що надасть їй право, в тому числі, на отримання достовірних відомостей про його місцеперебування, інформації про хід та результати його розшуку, а також право на соціальний захист, що дасть змогу заявниці отримувати кошти, на які мав право зниклий безвісти під час несення служби у лавах ЗСУ.
Таким чином, аналізуючи вказані вище докази, суд вважає, що вони дають підстави для встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю із ОСОБА_3 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні останнього.
Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Встановлення вказаних фактів для ОСОБА_1 мають юридичне значення, які неможливо встановити в інший спосіб, окрім як судового.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, статтями 3, 4, 74 СК України, суд
ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 03 жовтня 2025 року, сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з липня 2024 року по день його зникнення - 03 жовтня 2025 року.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зник безвісти 03 жовтня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Заявник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані відсутні.

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , місце знаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 20 лютого 2026 року.

Головуючий суддя В. М. Овчарик