ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/666/25  Номер провадження 22-ц/814/769/26	Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є. А.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Чумак О.В.,
суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2025 року
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – ТОВ «Мілоан») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість.
Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 12.08.2024 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 101472879 ( далі – Договір ) шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 1.2. Договору кредиту, кредитодавець надає позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 17 426 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки визначені Договором.
Згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 345 днів.
Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» № 7/7451.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит в розмірі, відповідно до умов договору.
Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав внаслідок чого заборгованість за кредитним договором становить 59 643 грн. 41 коп., яка складається з наступного:
-17 077 грн. 48 коп. – заборгованість за основним боргом;
-32 949 грн. 93 коп. – заборгованість за процентами;
-903 грн. – заборгованість за комісією;
-8 713 грн. – заборгованість за неустойкою.
Просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором кредиту від 12.08.2024 № 101472879 в загальній сумі 59 643 грн. 41 коп. та судові витрати. 

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2025 року позов ТОВ «Мілоан» задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мілоан» заборгованість за договором кредиту від 12.08.2024 року № 101472879 в загальній сумі 50 930 грн. 41 коп., та судові витрати: на оплату правничої допомоги в сумі 3000 грн та на сплату судового збору в сумі 2068 грн. В стягненні решти судових витрат позивачу відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «Мілоан» на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 700 грн. В стягненні решти судових витрат відповідачу відмовлено.

З рішенням суду не погодилася  ОСОБА_1 таоскаржила його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції змінити шляхом зменшення заборгованості з 50930,41 грн. до 14493,47 грн., судових витрат понесених позивачем зі сплати судового збору з 2422,40 грн. до 588,64 грн. та правничої допомоги з 3000,00 грн. до 2430,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача, та збільшивши витрат понесених відповідачем в суді першої інстанції з 700,00 грн. до 6813,00 грн., які підлягають стягненню з позивача. Стягнути з позивача на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2750,64 грн. та професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що позивач не привів умови кредитного договору у відповідність до Закону України «Про споживче кредитування» в частині нарахування процентів, а тому умови кредитного договору, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1% в день є нікчемними. У свою чергу, враховуючи, що умови договору з процентною ставкою в 1 % вдень є неузгодженими, вказану процентну ставку не можливо застосовувати. А тому, проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період.
На підтвердження витрат на правничу допомогу до апеляційної скарги додано копії договору про надання правничої допомоги № 1322 від 04 липня 2025 року укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Цокало Т.М.; детального опис робіт (наданих послуг) від 28 вересня 2025 року на суму 3000 грн. (підготовка та написання апеляційної скарги на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 29.08.2025 по справі № 528/666/25); квитанції № 1322-2 від 26 вересня 2025 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Цокало Т.М. гонорару за договором № 1322 від 04.07.2025 у розмірі 3000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що ціна позову становить 59 643 грн. 41 копта беручи до уваги положення частини 13 статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження. 

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2024 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 101472879 ( далі – Договір ) шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання ( акцепту ) умов, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України « Про електронну комерцію».
Згідно п. 1.2. Договору кредиту, Кредитодавець надає Позичальнику кредит ( грошові кошти ) в сумі 17 426 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки визначені Договором.
Згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 345 днів.
1.5.1. Комісія за надання кредиту: 989.00 грн., яка нараховується за ставкою 5.75 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Сума комісії може складати менш ніж 5.75 відсотків від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Сума цілого числа помножена на кількість платежів згідно графіку платежів становить розмір комісії за надання кредиту визначений цим пунктом.
1.5.2. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 255.50 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. 1.5.3. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511.00 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів.
4.2. У разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів), Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку сплати чергового платежу, згідно Графіку платежів, має право (не обов`язок) нарахувати проценти за ставкою 1825 відсотків річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Нарахування процентів відбувається (якщо Кредитодавець скористався правом) щоденно на суму простроченої заборгованості за к
Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» № 7/7451.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за угодою виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу кредит в розмірі, відповідно до умов договору.
Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором становить 59 643 грн. 41 коп., яка складається з наступного:
-17 077 грн. 48 коп. – заборгованість за основним боргом;
-32 949 грн. 93 коп. – заборгованість за процентами;
-903 грн. – заборгованість за комісією;
-8 713 грн. – заборгованість за неустойкою.

Відповідно до частин 1, 2 статті207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
З наявних в матеріалах справи договору про надання споживчого кредиту №№ 101472879 від 12.08.2024вбачається, що він підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 640067, з зазначенням її особистих даних: адреси проживання, серії та номера паспорту, РНОКПП, номеру телефону, електронної адреси. 
Тобто договір про надання споживчого кредиту № 101472879 від 12.08.2024 року відповідає вимогам щодо форми договору та є укладеним.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті1048 ЦК України).
Частиною 2 статті1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 6 та 7 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Матеріалами справи підтверджується укладення договору про надання споживчого кредиту № 101472879 від 12 серпня 2024 року та погодження його умов, в тому числі процентної ставки. 
При цьому, відповідачем не надано жодних доказів на спростування зазначеного. 
Відповідно до інформації ТОВ «ФК «Контрактовий дім» згідно договору з ТОВ «Мілоан» успішно перерахував кошти на платіжну картку клієнта 12.08.2024 на суму 17426,00 грн. Кошти зараховано на картку: НОМЕР_1 , номер договору 101472879.
Факт отримання коштів відповідачкою не оскаржується.
При цьому, з відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 101472879 вбачається, що ОСОБА_1 27.08.2024 року сплатила 1829,70, грн., які були зараховані на погашення процентів за користування кредитом, та 43 грн. –комісії, 11.09.2024 сплатила 3659,40 грн., які зараховані на погашення процентів за користування кредитом, 43 грн. –комісії, 348,52 грн. – на погашення заборгованості (тіла кредиту).
Разом з цим, надаючи оцінку розміру заборгованості колегія суддів звертає уваги, що на договір №101472879 від 12 серпня 2024 року розповсюджуються зміни внесені до Закону України «Про споживче кредитування», які набрали законної сили 24 грудня 2023 року.
Так відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно пункту 17 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Враховуючи набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» 24.12.2023, перші 120 днів – до 21.04.2024 включно, наступні 120 днів – до 19.08.2024 включно.
При цьому, згідно відомості про щоденні нарахування та погашення з 12.08.2024 по 27.08.2024 проценти за користування кредитом нараховувалися за процентною ставкою 255,50% річних. Однак після 28.08.2024 процентна ставка була збільшена до 511.00 % річних, що суперечить зазначеним вище положенням Закону України «Про споживче кридитування».
Проте суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог на зазначене уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про стягнення процентів у повному обсязі.
Так, при проведенні перерахунку заборгованості відповідно до вимог чинного законодавства, суд апеляційної інстанції виходить з того, що з 12.08.2024 по 27.08.2024 позивачем нараховувалися проценти за ставкою 255,50% річних, що відповідає вимогам законодавства, тоді як з 28.08.2024 процентна ставка не може перевищувати 1% за день. З врахуванням коштів сплачених відповідачкою на погашення заборгованості станом на 27.08.2024 розмір заборгованості становив 17426,00 грн. – тіло кредиту, 0 грн. – заборгованість по процентам, 946 грн. – комісія; після перерахунку процентів, станом на 11.09.2024 розмір заборгованості становив 16031,98 грн – тіло кредиту, 0 грн. – заборгованість по процентам, 903 грн. – комісія; з 12.09.2024 по 28.02.2025 (день на який позивачем зроблено розрахунок) за ставкою 1% на день на залишок заборгованості розмір процентів становить 27254,37 грн. Тобто загальний розмір заборгованості становить 44189,35 грн. та складається з тіла кредиту - 16031,98 грн, процентів - 27254,37 грн, комісії – 903 грн.
У свою чергу, колегія суддів не приймає до уваги розрахунок заборгованості наведений в апеляційній скарзі, оскільки він не відповідає умовам договору, обставинам справи та вимогам чинного законодавства. 

Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, оцінюючи докази наявні в матеріалах справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновкупро наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2025 року, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мілоан» заборгованості за договором кредиту від 12.08.2024 року № 101472879 з 50 930 грн. 41 коп. до 44189,35 грн
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Аналізуючи витрати на правничу допомогу стягнуті судом першої інстанції колегія суддів приймає до увагу, що розмір витрат на правничу допомогу надану позивачу був зменшений судом першої інстанції з підстав не співмірності складності справи та об`єму виконаної роботи, а не стягувався пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, враховуючи обставини справи, характер та обсяг наданої правничої допомоги позивачу, суд апеляційної інстанції вважає його обґрунтованим та таким, що не підлягає зменшенню за результатами розгляду апеляційної скарги.
Разом з цим, аналізуючи об`єм наданої правничої допомоги адвокатом Цокало Т.М. відповідачці при розгляді справи судом першої інстанції суд апеляційної інстанції звертає увагу, що стягнута рішенням сума є неспівмірно малою та не відповідає складності справи та характеру наданих послуг.
На підтвердження витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 до відзиву додано копії договору про надання правничої допомоги № 1322 від 04 липня 2025 року укладеного між нею та адвокатом Цокало Т.М.; детального опису робіт (наданих послуг) від 14 липня 2025 року на загальну суму 9000 грн. (надання усної консультації – 1500 грн, ознайомлення з матеріалами справи – 1000 грн, підготовка та написання відзиву по справі № 528/666/25 – 6500 грн); квитанції № 1322 від 04 липня 2025 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Цокало Т.М. гонорару за договором № 1322 від 04.07.2025 у розмірі 9000 грн.
Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, враховуючи часткове задоволення позову колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам.
Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги та зменшення розміру стягнутої заборгованості зміні також підлягає рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2025 року в частині стягнення судового збору, зменшивши його розмір з 2068,00 грн до 1794,74 грн. та збільшивши розмір стягнутих з ТОВ «Мілоан» на користь ОСОБА_1 судових витрат на оплату правничої допомоги з 700 грн. до 2331,90 грн.
Крім того, за результатам розгляду апеляційної скарги з ТОВ «Мілоан» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам судовий збір у розмірі 712,69 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 777,30 грн

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2025 року змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованості за договором кредиту від 12.08.2024 року № 101472879 з 50 930 грн. 41 коп. до 44189,35 грн, судового збору з 2068 грн до 1794,74 грн. та збільшивши розмір стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на користь ОСОБА_1 судових витрат на оплату правничої допомоги з 700 грн. до 2331,90 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги розмірі 712,69 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 777,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 31 березня 2026 року

Головуючий    О.В. Чумак 

Судді    Ю.В. Дряниця

Л.І. Пилипчук