ЄУН 229/8622/24
Номер провадження 2/211/980/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 
за головуванням - судді        Гонтар А.Л.,
з участю секретаря судового засідання     Костяк Д.Л. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1  до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" , третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про  визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

позивач 12 грудня 2024 року  звернулась в Дружківський міський суд Донецької області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" , третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович  , в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №615 , який видав 18.05.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 22987,50  грн, посилаючись на відсутність правових підстав у нотаріуса на його вчинення.У позивача є сумніви щодо перевірки нотаріусом наявності у боржника перед кредитором саме такої суми заборгованості, як і перевірки безспірності вимог. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги. 
24 грудня 2024 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
19 грудня 2024 року на підставі рішення ВРП підсудність Дружківського міського суду була змінена на підсудність Довгинціського районного суду міста Кривого Рогу.
07 листопада 2025 року провадження по справі було прийнято у Довгинцівському районному суді міста Кривого Рогу та призначено на 11 грудня 2025 року.
Позивач  ОСОБА_1  в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час, та місце розгляду справи. Надав до суду відзив, відповідно до якого просив у задоволенні позовних вимог відмовити, а також зменьшити розмір правової допомоги, розглдя справи просили проводити у їх відсутність.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористалась. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.
З огляду на таке, суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у відсутності сторін, без фіксації судового процесу, на підставі наявних у суду доказів.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов потрібно задовольнити за такого.
За загальним правилом ст.ст.15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Суд встановив, що виконавчий напис вчинив у місті Київі 18 травня 2021року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172, про звернення стягнення з громадяники України  ОСОБА_1 , народилась   ІНФОРМАЦІЯ_1 місце народження не відомо, РНОКПП  НОМЕР_1 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором №1768632 від 24.04.2020 року, укладеним з ТОВ "Мілоан", правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 35234236. Строк платежу за кредитним договором №1768632 від 24.04.2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.12.2020 року по 26.02.2021 року. Сума заборгованості складає 22057,50  грн. Загальна сума , що підлягає стягненню 22987,50  грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 18.05.2021 . Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - три роки. Виконавчий напис від 18.05.2021 року зареєстровано в реєстрі за №615 (а.с.41).
Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП № 67848414 ) 10.12.2021 року приватний виконавцем виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. розглянув заяву про примусове виконання виконавчого напису № 615 від 18.05.2021 року та постановив відкрити виконавче провадження за виконавчим написом щодо боржника ОСОБА_1 (а.с.28).
Проаналізувавши надані докази суд висновує таке.
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону).
Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі «Порядок»).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону).
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку.
Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172
У статті 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи:
- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;
- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік).
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.
При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.
26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
На підставі зазначеної постанові були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".
Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Однак, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.
На підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року зазначено про відмовлення в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»).
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення.
З огляду на приписи ст.ст.15, 16, 18 ЦК, ст. ст. 50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Це право існує, поки суд не встановить протилежного.
Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Із аналізу наданих доказів встановлено, що виконавчий напис нотаріуса, що оспорюється, вчинений 23.05.2017 року щодо кредитного договору № GP6938631 від 29 жовтня 2014 року в простій письмовій формі між ПАТ "Банк Ренісанс Капітал" та позивачем.
При зверненні з позовом позивач не погоджується із зазначеною в виконавчому приписі заборгованістю.
Таким чином нотаріусом грубо порушені вимоги ст.88 Закону «Про нотаріат» та не додержано обов`язкових умов вчинення нотаріального напису.
А саме вчинено нотаріальний напис щодо кредитного договору який не є нотаріально посвідченим, при тому що ця обставина є обов`язковою.
Недодержання нотаріусом вищезазначених умов при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання зазначеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку.
Висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс 18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706 цс 19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018 св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження № 61-22164 св 19) від 09.09.2020 року у справі №336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 1937.92 грн.
Щодо вимоги про стягнення правової допомоги.
Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.
У частині 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 5500 грн. підтверджує ордер на надання правничної допомоги ОСОБА_1 ОСОБА_2 (а.с.17), договір від 19.11.2024 року про надання правничої допомоги адвокатським бюро "Калінін і Партнери" (а.с.43-46); додаток № 1 від 19.11.2024 року (а.с.47); платіжна інструкція від 26.11.2024 року № 169168246; платіжна інструкція від 05.12.2024 року № NC-6790073 (а.с.50-51) про оплату наданих послуг згідно з договором .
Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу потрібно задовольнити, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим.
Суд, вважає, що клопотання відповідача про зменшення їх розміру, не потрібно задовольняти, тому, що були дотримані критерії розумності їх вартості.
Керуючись ст.ст.2, 10-12, 76-80, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ: 

позовну заяву  ОСОБА_1  до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" , третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович  про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18 травня 2021  року за №615  приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни  про стягнення з  ОСОБА_1  (  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою:  АДРЕСА_2  ) на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-капітал"  (код ЄДРПОУ35234236 , розташоване за адресою: 79008 м. Львів вул. Смаль-Стоцького буд. 1 корп. 28) заборгованості за кредитним договором №1768632  від 24 квітня 2020 року.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" (ЄДРПОУ 35234236 розташоване за адресою 79008 м. Львів вул. Смаль-Стоцького буд. 1 корп. 28 на користь  ОСОБА_1  витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень, безпідставно набуті гроші у розмірі 3401 (три тисячі чотириста одна) гривня 07 коп. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-капітал" (ЄДРПОУ 35234236 розташоване за адресою 79008 м. Львів вул. Смаль-Стоцького буд. 1 корп. 28 в дохід держави судовий збіру розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок.
З моменту набрання рішенням законної сили скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали суду від 23 грудня 2024 року, якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП №67848414, що здійснює приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович на підставі виконавчого напису № 165, вчиненого 18 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Кредит-капітал" коштів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 13 лютого 2026 року.

Суддя          А.Л.Гонтар