ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2026 Справа № 914/3488/25 

За позовом:	Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Київ, в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Ужгород	
до відповідача:	Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Паллет», Львівська обл., с. Новий Яр	
про:	стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат	
 	 Суддя – Крупник Р.В. Секретар – Зусько І.С.	
Представники сторін:	
від позивача:	не з`явився;	
від відповідача:	Чікель А.І. – представник.	

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.
Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (надалі – Позивач, ДСГП «Ліси України») звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Паллет» (надалі – Відповідач, ТОВ «ЮА Паллет») про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат.
Ухвалою від 18.11.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 08.12.2025.
Ухвалою від 08.12.2025 відкладено підготовче засідання на 15.01.2026.
Підготовче засідання 15.01.2026 не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Крупника Р.В. (у період з 15.01.2026 по 23.01.2026 включно).
Ухвалою від 27.01.2026 підготовче засідання у справі призначено на 12.02.2026.
Ухвалою від 12.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 09.03.2026.
В засіданні 09.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення у справі, оголошення котрого відклав на 19.03.2026 на 09:50 год.
Позивач не забезпечив явку представника у судове засідання 19.03.2025. Водночас, представник відповідача з`явився у судове засідання 19.03.2025.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Доводи позивача.
Позов обґрунтовано неналежним виконання відповідачем умов Договору купівлі продажу №UUB-19500-1 від 07.03.2025 в частині повної оплати вартості поставленої позивачем лісопродукції. Як стверджує позивач, він поставив товар на загальну суму 1`386`441,96 грн., а відповідач частково оплатив її вартість, перерахувавши 846`441,96 грн. Решта суми у розмірі 540`000,00 грн. оплачено не було.
Зважаючи на це, він просить суд стягнути на його користь 567`303,29 грн., з яких 540`000,00 грн. основний борг, 25`683,29 грн. пеня, 1`620,00 грн. інфляційні втрати.

Доводи відповідача.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому визнав наявність боргу перед позивачем у розмірі 540`000,00 грн. та просив розстрочити виконання рішення суду на один рік з оплатою стягнутих сум рівними частинами. Він посилається на те, що борг утворився через складне фінансове становище ТОВ «ЮА Паллет», яке настало через масштабну пожежу, що мала місце 15.08.2025 та знищила склад лісопиломатеріалів на площі 2’ 000 м2 разом з готовою продукцією, виготовленою із закупленої у позивача деревини. На труднощі з оплатою впливає введення на усій території України воєнного стану; багатогодинні відключення електроенергії; реалізація відповідачем готової продукції у незначній кількості (до того ж, виручених коштів достатньо лише для виплати заробітної плати працівникам та виконання податкових зобов`язань); накладення арешту на частину коштів відповідача у межах виконавчого провадження №76432369; здійснення відповідачем господарської діяльності на основі орендованого майна (виробничих приміщень з обладнанням, складських приміщень, навантажувачів та вантажних автомобіль з причепом для доставки сировини). Відповідач також просить врахувати проведене ним часткове погашення боргу у порядку досудового врегулювання спору.
Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру заявленої до стягнення пені, враховуючи незначний період прострочення, часткову сплату боргу у досудовому порядку, відсутність доказів заподіяння позивачу збитків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-19500-1 від 07.03.2025 (надалі – Договір), згідно із пунктом 1.1 якого продавець за результатами аукціону зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар, яким є необроблена деревина (круглі лісоматеріали) породи сосна об`ємом 300,000 куб.м., що реалізована під час аукціону, яка відповідає умовам договору, і сплатити за нього ціну відповідно до умов договору, що визначені у розділі 4 (Т.1; а.с. 13-27).
Вказаний договір підписано представниками сторін з використанням електронних підписів. Згідно із протоколом створення і перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису Договір було підписано представником позивача 09.03.2025, а представником відповідача – 11.03.2025 (Т.1; а.с. 27).
Як передбачено пунктом 4.1 Договору, загальна вартість товару, що є предметом договору, встановлена в гривні відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва №19500/070325/40571846/1 від 07.03.2025 про результати аукціону та складає 1’ 277’ 693,43 грн. з ПДВ.
Пунктом 4.2 Договору встановлено, що сума гарантійного внеску (за вирахуванням суми біржового збору біржі), зарахована покупцем на рахунок клірингової установи – ТОВ «Український кліринговий дім» під забезпечення виконання зобов`язань за укладеною біржовою угодою за результатами аукціону, перераховується кліринговою установою продавцю в рахунок часткової оплати за придбаний на аукціоні товар в строки і в порядку, що встановлені внутрішнім документом клірингової установи.
Рахунок на оплату кожної партії товару направляється продавцем покупцю в строк і в порядку, що передбачені пунктами 3.5.1, 3.5.2, 3.5.3 та 3.6 договору з урахуванням підписаного сторонами графіку поставки (пункт 4.3 Договору). 
Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 робочих днів після отримання рахунку (рахунків) з урахуванням умов, визначених пунктом 4.2 договору, якщо інше не обумовлено сторонами згідно із пунктом 4.6 договору (пункт 4.3 Договору).
Пунктами 3.1, 3.2 Договору визначено, що строк поставки товару становить період від 01.04.2025 до 30.06.2025 включно. Поставка товару здійснюється окремими частинами (партіями товару) на умовах FCA (нижній/проміжний склад продавця) / EXW (верхній склад продавця) згідно з графіком поставки, який є невід`ємною частиною договору.
Продавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів передати покупцеві партію товару після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару або здійснити відвантаження партії товару відповідно до графіку поставки з урахуванням пункту 4.6 договору. Під час передачі кожної партії товару продавець надає покупцеві такі документи: товарно-транспортна (залізнична) накладна, рахунок-фактура на оплату товару. Датою передачі товару продавцем та прийому її покупцем, тобто датою поставки, вважається дата виконання продавцем своїх зобов`язань по поставці згідно із погодженими сторонами умовами поставки (пункти 5.2, 5.3 Договору).
Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на загальну суму 1’ 386’ 441,96 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними серії ЛАА №Ф50238 від 03.04.2025 на суму 121’ 176,28 грн., №Ф50248 від 07.04.2025 на суму 113’ 896,27 грн., №Ц30301 від 09.04.2025 на суму 115’ 407,32 грн., №Ф50257 від 10.04.2025 на суму 113’ 308,78 грн., №Ф50266 від 11.04.2025 на суму 114’ 070,28 грн., №Ф50274 від 15.04.2025 на суму 114’ 107,47 грн.; №Ф50279 від 16.04.2025 на суму 89’ 076,82 грн., №Ф50284 від 17.04.2025 на суму 121’ 071,49 грн.; а також серії ЛАД №К30176 від 12.04.2025 на суму 114’ 582,35 грн., №К30195 від 17.04.2025 на суму 132’ 120,56 грн., №И90420 від 23.05.2025 на суму 125’ 281,86 грн., №И90426 від 26.05.2025 на суму 112’ 342,48 грн. (Т.1; а.с. 28-33).
При цьому він виставляв відповідачу рахунки на оплату (Т.1; а.с. 45-78) та за результатами здійснення господарських операцій з продажу товару здійснив нарахування податкових зобов`язань, про що свідчать копії податкових накладних (Т.1; а.с. 79-90).
До відкриття провадження у справі відповідач частково оплатив вартість проданого позивачем товару, перерахувавши на рахунок останнього 846’ 441,96 грн. (враховуючи суму гарантійного внеску перерахованого кліринговою установою на користь позивача), що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними документами (Т.1; а.с. 34-42, 148-150).
Решта суми у розмірі 540’ 000,00 грн. (1’ 386’ 441,96 – 846’ 441,96) сплачена не була.
Під час досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію про оплату боргу №17983/39.7.1-2025 від 29.08.2025 (Т.1; а.с. 92-93).
У відповідь ТОВ «ЮА Паллет» листом №19/09-2025 від 16.09.2025 визнало наявність боргу у розмірі 540’ 000,00 грн. та просило розтермінувати його сплату, зважаючи на складне фінансове становище товариства зумовлене порушенням контрагентами договірних зобов`язань і пожежею, яка виникла 15.08.2025 та внаслідок якої було знищено склад лісопиломатеріалів площею 2000 кв.м. разом з готовою закупленою у позивача продукцією (Т.1; а.с. 94).
Факт пожежі підтверджується наявним у матеріалах справи Актом від 15.08.2025, складеним Яворівським РУ ГУ ДСНС України у Львівській області (Т.1; а.с. 151-153). 
Позивач відмовив у розстроченні виконання простроченого грошового зобов`язання, про що повідомив відповідача листом №19997/39.7.1-2025 від 24.09.2025 (Т.1; а.с. 95).
Оскільки борг так і не було сплачено у добровільному порядку, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення 540’ 000,00 грн.
Слід зазначити, що у ході розгляду справи №914/3488/25 відповідач сплатив позивачу 10’ 000,00 грн., що обумовило зменшення суми основного боргу до 530’ 000,00 грн. (540’ 000,00 – 10’ 000,00). Вказане підтверджується платіжною інструкцією №19037 від 09.03.2026.
Згідно із пунктом 7.4 Договору за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, у т.ч. у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.
На підставі вказаного пункту, а також частини 2 статті 625 ЦК України позивач здійснив нарахування на основний борг відповідача 25`683,29 грн. пені та 1`620,00 грн. інфляційних втрат, про стягнення яких також просить суд.

ОЦІНКА СУДУ.
Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладено Договір купівлі-продажу необробленої деревини №UUB-19500-1 від 07.03.2025, на виконання якого позивач передав, а відповідач прийняв лісопродукцію загальною вартістю 1’ 386’ 441,96 грн.
Згідно із частинами 1 статей 691-693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
У Договорі передбачено попередню оплату 100% вартості кожної партії переданого товару протягом 5 робочих днів після отримання відповідачем рахунку на оплату.
Позивач стверджує, що надавав рахунки на оплату відповідачу шляхом їх надіслання на офіційну електронну пошту останнього. Вказана обставина не заперечується відповідачем.
Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, а відповідачем визнається те, що ТОВ «ЮА Паллет» прострочило виконання грошового зобов`язання за Договором та не виконало його у повному обсязі. Так, на момент відкриття провадження у справі відповідач лише частково оплатив вартість проданого йому товару, а саме у розмірі 846’ 441,96 грн. У зв`язку із цим, у нього утворилась заборгованість у розмірі 540’ 000,00 грн.
Разом з тим, у ході розгляду справи відповідач сплатив позивачу 10`000,00 грн.
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Враховуючи ту обставину, що предмет спору щодо стягнення 10`000,00 грн. основного боргу існував на момент подання до суду позову та припинив своє існування після відкриття провадження у справі, суд доходить висновку, що провадження у цій частині підлягає закриттю.
Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до частини 3 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Оскільки решта заборгованості у розмірі 530`000,00 грн. сплачена не була, суд визнає законною і обґрунтованою позовну вимогу ДСГП «Ліси України» про стягнення вказаної суми та констатує наявність підстав для її задоволення.
Враховуючи прострочення в оплаті, позивач нарахував на заборгованість відповідача 25`683,29 грн. пені та 1`620,00 грн. інфляційних втрат, про стягнення яких також просить суд.
З цього приводу суд зазначає, що згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як передбачено пунктом 7.4 Договору, за несвоєчасну або неповну оплату партії товару, у т.ч. у випадку здійснення оплати партії товару покупцем на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення.
У матеріалах справи наявні проведені позивачем розрахунки пені та інфляційних втрат (Т.1; а.с. 97).
Дослідивши їх зміст, врахувавши дати виставлення позивачем рахунків на оплату, розміри і дати проведених відповідачем оплат, а також договірні умови щодо строків і порядку розрахунків, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача 25`683,29 грн. пені та 1`620,00 грн. інфляційних втрат.
Проведені позивачем розрахунки є правильними. Жодних контррозрахунків від відповідача до суду не надходило.
Вирішуючи питання щодо суми пені, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд не залишає поза увагою те, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення пені на 50%.
З цього приводу суд зазначає, що у своїй постанові від 30.03.2021 у справі №902/538/18 Верховний Суд вказав, що виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки до її розумного розміру.
У постанові від 16.03.2021 у справі №922/266/20 Верховний Суд висновує, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.
При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.
З огляду на наведені положення законодавства та правові позиції Верховного Суду, проаналізувавши доводи відповідача, а також докази подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення загального розміру пені.
Суд виходить із того, що заявлений до стягнення розмір неустойки є незначним порівняно із основним боргом, а період прострочення оплати вартості проданого товару станом на дату ухвалення цього рішення перевищує 9 місяців.
З огляду на це, видається справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, стягнути із відповідача суму пені у розмірі 25`683,29 грн.
Посилання відповідача на те, що позивачем не доведено збитків, завданих йому несвоєчасною оплатою, на переконання суду, недостатньо для того, щоб задовольнити клопотання про зменшення розміру пені. Суд зазначає, що задоволена сума пені не складатиме непосильного фінансового тягаря для відповідача.
Відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача, суд звертає увагу також на те, що зменшення розміру пені належить до його дискреційних повноважень. Суд не зобов`язаний зменшувати заявлений до стягнення розмір неустойки.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у загальному розмірі 557’ 303,29 грн., з яких 530’ 000,00 грн. основний борг, 25`683,29 грн. пеня, 1`620,00 грн. інфляційні втрати.

СУДОВІ ВИТРАТИ.
У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову на відповідача.
Звертаючись до суду із позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 6`807,64 грн. за позовні вимоги про стягнення 567’ 303,29 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №19764 від 10.04.2025 (Т.1; а.с. 8).
Зважаючи на закриття провадження у справі в частині вимоги про стягнення 10`000,00 грн. основного боргу, станом на дату постановлення цього рішення предметом позову у справі є позовні вимоги про стягнення 557’ 303,29 грн., судовий збір за які становить 6’ 687,64 грн.
Зважаючи на це, а також враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6’ 687,64 грн.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Як уже зазначалося вище, суд закрив провадження у справі в частині вимоги про стягнення 10`000,00 грн. основного боргу у зв`язку із відсутністю предмета спору. Відтак, позивач має право заявити клопотання про повернення йому суми судового збору, сплаченого за відповідний розмір позовних вимог. Розмір судового збору, право на повернення якого має позивач, становить 120,00 грн.

РОЗСТРОЧЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ.
Відповідачем заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення суду на один рік, починаючи з дня ухвалення рішення з оплатою рівними частинами. Він посилається на те, що борг утворився через складне фінансове становище ТОВ «ЮА Паллет», яке настало через масштабну пожежу, що мала місце 15.08.2025 та знищила склад лісопиломатеріалів на площі 2’ 000 м2 разом з готовою продукцією, виготовленою із закупленої у позивача деревини. На труднощі з оплатою впливає введення на усій території України воєнного стану; багатогодинні відключення електроенергії; реалізація відповідачем готової продукції у незначній кількості (до того ж, виручених коштів достатньо лише для виплати заробітної плати працівникам та виконання податкових зобов`язань); накладення арешту на частину коштів відповідача у межах виконавчого провадження №76432369; здійснення відповідачем господарської діяльності на основі орендованого майна (виробничих приміщень з обладнанням, складських приміщень, навантажувачів та вантажних автомобіль з причепом для доставки сировини). Відповідач також просить врахувати проведене ним часткове погашення боргу у порядку досудового врегулювання спору.
Позивач заперечив проти задоволення клопотання відповідача, оскільки обставини, на які посилається відповідач, не унеможливлюють виконання грошового зобов`язання та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з простроченням. Так, більшість партій товару були відвантажені у період з 03.04.2025 по 17.04.2025, тобто за чотири місяці до пожежі, та, відповідно, мали бути оплачені значно раніше. Посилання відповідача на загальні економічні та організаційні труднощі не є тими виключними обставинами, які зумовлюють можливість розстрочення рішення. Крім того, у відповідача відсутнє реальне бажання виконати рішення, адже з 10.09.2025 він не здійснив жодного платежу на погашення боргу. Розстрочення виконання рішення змусить позивача нести негативні наслідки несумлінної поведінки боржника, що не узгоджується із принципом справедливості.
Суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Розстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю.
Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.
Проаналізувавши доводи відповідача, оцінивши надані ним докази, а також врахувавши заперечення позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання про розстрочення виконання рішення суду.
Суд враховує ту обставину, що на можливість виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором негативно вплинула пожежа на складі лісоматеріалів за адресою: Львівська обл., с. Новий Яр, вул. Приозерна, буд. 75, який перебуває в оренді ТОВ «ЮА Паллет» на підставі Договору оренди №01/09/2021-ОБ від 01.09.2021, укладеним із ТОВ «Приватліспром» (Т.1; а.с. 141-142).
Згідно із наявним у матеріалах справи Актом про пожежу від 15.08.2025, складеним Яворівським РУ ГУ ДСНС України у Львівській області, причиною пожежі стало коротке замикання електромережі, а внаслідок пожежі знищено приміщення складу лісоматеріалів на площі 2000 кв.м. та лісопиломатеріали на площі 1000 кв.м.
Таким чином, з незалежних від відповідача причин він зазнав шкоди, що вплинуло на нормальне ведення господарської діяльності та вимагає вжиття значних заходів для того, щоб ТОВ «ЮА Паллет» відновило свою роботу.
Та обставина, що пожежа мала місце після продажу позивачем товару та настання строку на оплату, жодним чином не свідчить про те, що суд не може враховувати обставини пожежі при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення суду. Навпаки, саме вказана обставина є однією із тих, що позначається на можливості відповідача виконати рішення суду одразу після його ухвалення.
Не залишається поза увагою суду і те, що на фінансове становище відповідача негативно впливає існування боргу за договором оренди перед ТОВ «Приватліспром» у розмірі 516’ 210,23 грн., що підтверджується двосторонньо підписаним Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2025 по 11.02.2026 (Т.1; а.с. 214), та накладення на його грошові кошти арешту у межах виконавчого провадження №76432369 (Т.1; а.с. 156, 215-216).
Суд також бере до уваги те, що відповідач визнавав та визнає факт наявності заборгованості перед позивачем (як на стадії досудового врегулювання спору, так і під час його вирішення в судовому порядку), а у ході розгляду справи ним частково погашено такий борг, що вказує на його намір виконати рішення суду.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що покладення на відповідача обов`язку сплатити одразу після набрання законної сили рішенням суду значної суми грошових коштів негативно відобразиться на його господарській діяльності.
Водночас, суд враховує і майнові інтереси позивача, а тому вважає, що розстрочення виконання рішення на рік буде надмірним.
Таким чином, у даній справі обґрунтованим буде розстрочити виконання рішення про стягнення 530’ 000,00 грн. основного боргу, 25`683,29 грн. пені, 1`620,00 грн. інфляційних втрат та 6’ 687,64 грн. судового збору на 9 місяців та 12 днів з дотримання таких термінів та розмірів оплати:
- до 31.03.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 30.04.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.05.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 30.06.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.07.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.08.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 30.09.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.10.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 30.11.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.12.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,12 грн.
Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Паллет» (81023, Львівська обл., с. Новий Яр, вул. Приозерна, буд. 75а; код ЄДРПОУ 40571846) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, буд. 9а; код ЄДРПОУ 44768034) в особі філії «Карпатський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (88017, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 156; код ЄДРПОУ 45554542) 530’ 000,00 грн. основного боргу, 25’ 683,29 грн. пені, 1’ 620,00 грн. інфляційних втрат та 6`687,64 грн. судового збору.
3. Закрити провадження у справі №914/3488/25 в частині позовної вимоги про стягнення 10`000,00 грн. основного боргу, у зв`язку із відсутністю предмета спору.
4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.
5. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮА Паллет» про розстрочення виконання рішення суду – задовольнити частково.
6. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 19.03.2026 у справі №914/3488/25 про стягнення 563`990,93 грн. з дотриманням таких строків та сум оплати:
- до 31.03.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 30.04.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.05.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 30.06.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.07.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.08.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 30.09.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.10.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 30.11.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,09 грн.;
- до 31.12.2026 сплаті підлягає сума у розмірі 56`399,12 грн.
7. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 30.03.2026.

Суддя Крупник Р.В.