Справа № 698/105/26
Провадження № 2/698/207/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
(заочне)

08 квітня 2026 р. Калинопільський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого – судді Лазаренка В.В., 
при секретарі судових засідань – Триліс Я.О., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 року ТОВ «Українські фінансові операції» через свого представника Дідуха Є.О. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4895996 від 17.08.2024 року у розмірі 40072,54 грн., а також стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.08.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4895996 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 7000,00 грн. строком на 360 днів з стандартною процентною ставкою 1,50% за кожен день користування кредитом. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит у розмірі 7000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк» що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна».
02.06.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, за умовами якого до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4895996 від 17.08.2024 року.
Станом на дату укладення договору факторингу від 02.06.2025, строк дії кредитного договору № 4895996 від 17.08.2024 року не закінчився.
Зазначає, що загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 40072,54 грн., з яких 6999,99 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 25617,56 грн. – заборгованість за нарахованими первісним кредитором процентами, 7454,98935 грн. – заборгованість за нарахованими процентами ТОВ «Українські фінансові операції» за 71 днів.
Ухвалою суду від 16.02.2026 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Ухвалою суду від 16.02.2026 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Дідух Є.О. про витребування доказів.Витребувано в Банка-емітента АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо:підтвердження належності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжної картки № НОМЕР_1 ; підтвердження або спростування факту зарахування (надходження) коштів на платіжну карту № НОМЕР_1 банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» за період з 17.08.2024 включно та протягом наступних п`яти календарних днів у сумі 7000,00 грн. за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек».
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК Україниза наявними у справі матеріалами. 
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.
За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливаєіз суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 
За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». 
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. 
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Судом встановлено, що 17.08.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4895996 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до п. 1.1 якого укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7». 
У пунктах 1.2 – 1.6.2 договору сторони погодили, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 7000,00 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на наступних умовах: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3. цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом та застосовується на умовах: якщо клієнт до 15.09.2024 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 9541,79% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 3327,55% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 44800,00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 41671,00 грн.. 
Вказаний кредитний договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «29833» 17.08.2024 о 10:02:02 год.
До кредитного договору складено паспорт споживчого кредиту, який містить положення аналогічні тим, що викладені у кредитному договорі.
Паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «16926» 17.08.2024 о 10:00:48 год.
У додатку № 1 до договору зазначена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, з якого вбачається, що станом на 11.08.2025 року кількість днів у розрахунковому періоді становить 360 днів, сума кредиту за договором 7000,00 грн., проценти за користування кредитом 34671,00 грн., реальна річна процентна ставка 3327,55 %, загальна вартість кредиту становить 41671,00 грн..
Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260227/59453-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , по рахунку якої 17.08.2024 року було зарахування коштів на суму 7000,00 грн..
Листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250610-362 від 10.06.2025 підтверджується успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна» 17.08.2024 на суму 7000,00 грн, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4895996 від 17.08.2024 року за період із 17.08.2024 по 02.06.2025, складений ТОВ «Лінеура Україна», станом на 02.06.2025 року загальна вартість кредиту становила 35330,05 грн., з яких 6999,99 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 25617,56 грн. – заборгованість за процентами, 2712,50 грн. – штрафні санкції. 
02.06.2025 між ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТОВ «Українські фінансові операції», як фактором, було укладено договір факторингу № 02-1/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «Українські фінансові операції» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна» (ціна продажу) за плату, а ТОВ «Лінеура Україна» відступити ТОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «Лінеура Україна».
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 02.06.2025 до договору факторингу № 02-1/06/2025 ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські фінансові операції» право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 35330,05 грн, з яких: 6999,99 грн. - основна сума заборгованості, 25617,56 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2712,50 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами, кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 226 днів.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Українські фінансові операції» за 71 днів за період з 03.06.2025 року по 12.08.2025 року сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає 7455,00 грн.. 
Так, за умовами кредитного договору було передбачено надання кредитних коштів в розмірі 7000,00 грн. строком на 360 днів. При цьому факт видачі ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську платіжну картку № НОМЕР_3 , вказану ОСОБА_1 у зазначеному договорі, підтверджений належними доказами, а саме листом ТОВ «Пейтек Україна» № 20250610-362 від 10.06.2025 року та довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2026 року № 20.1.0.0.0/7-260227/59453-БТ.
У зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 7000,00 грн., які в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а тому підлягають стягненню у межах заявлених позовних вимог у розмірі 6999,99 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції», яке набуло право вимоги. 
При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором у розмірі 25617,56 грн., суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Згідно з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно картки документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23.12.2023, дата набрання законної сили 24.12.2023.
Тобто, з 24.12.2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %, а протягом наступних 120 днів (до 20.08.2024) - 1,5 %. 
З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4895996 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, строк кредитування відповідно до п. 1.3 договору - 360 днів, відповідно до п. 1.4.1. стандартна процентна ставка 1,50% в день.
За встановлених судом обставин, умови договору з 17.08.2024 року по 20.08.2024 року узгоджуються з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в частині визначення максимального розміру денної процентної ставки яка не може перевищувати, зокрема протягом наступних 120 днів (до 20.08.2024) - 1,5 % у зв`язку з чим процентна ставка нараховується за вказаний період у розмірі 1,5 % та становить 420,00 грн..
При цьому, розмір денної процентної ставки в даному кредитному договорі з 21.08.2024 року по 02.06.2025 року не може вважатися узгодженою між сторонами, оскільки не відповідає ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умова договору про 1,5 % з 21.08.2024 року є нікчемною. Проценти з 21.08.2024 року мають бути нараховані на рівні облікової ставки (% річних) НБУ за відповідний період: з 21.08.2024 року по 12.12.2024 року - 13,0%, що становить 287,28 грн. (13%/366 днів = 0,036, тому 7000,00/100х0,036 = 2,52 грн.х114днів), з 13.12.2024 року по 23.01.2025 року - 13,5%, що становить 108,78 грн. (13,5%/366 днів = 0,037, тому 7000,00/100х0,037 = 2,59 грн.х42днів), з 23.01.2025 року по 06.03.2025 року - 14,5%, що становить 120,40 грн. (14,5%/365 днів = 0,040, тому 7000,00/100х0,040 = 2,80 грн.х43днів), з 07.03.2025 року по 02.06.2025 року - 15,5%, що становить 258,72 грн. (15,5%/365 днів = 0,042, тому 7000,00/100х0,042 = 2,94 грн.х88днів). Отже, розмір відсотків за користування кредитними коштами за період з 21.08.2024 року по 02.06.2025 року становить 775,18 грн., а в загальному розмірі заборгованість за відсотками становить 1195,18 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції», яке набуло права вимоги.  
При вирішенні питання щодо нарахування та стягнення з відповідача нарахованих ТОВ «Українські фінансові операції» процентів за 71 днів у розмірі 7454,99 грн., суд виходить з наступного.
ТОВ «Українські фінансові операції» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором № 4895996 від 17.08.2024 року, а ОСОБА_1 прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, однак в порушення умов цього кредитного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а тому права кредитора порушені та підлягають захисту. 
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
Строк кредитування передбачено сторонами 360 днів (п. 1.3 договору).
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора ( п. 9.7.1 договору).
Встановлено, що проценти нараховані первісним кредитором в межах строку кредиту саме на дату передачі прав вимоги, а позивачем заборгованість за процентами нарахована вже після передачі прав вимоги до позичальника, проте в межах строку дії договору з 03.06.2025 року по 12.08.2025 року.
Разом з тим, розмір денної процентної ставки в даному кредитному договорі з 03.06.2025 року по 12.08.2025 року не може вважатися узгодженою між сторонами, оскільки не відповідає ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умова договору про 1,5 % з 03.06.2025 року є нікчемною. Проценти з 03.06.2025 року мають бути нараховані на рівні облікової ставки (% річних) НБУ за відповідний період: з 03.06.2025 року по 12.08.2025 року – 15,5%, що становить 208,74 грн. (15,5%/365 днів = 0,042, тому 7000,00/100х0,042 = 2,94 грн.х71днів). Отже, розмір відсотків за користування кредитними коштами за період з 03.06.2025 року по 12.08.2025 року становить 208,74 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Українські фінансові операції», яке набуло права вимоги. 
Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав обов`язку за кредитним договором, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 8403,91 грн., яка складається з: 6999,99 грн. – тіло кредиту, 1195,18 грн. – нараховані проценти за користування кредитом первісним кредитором, 208,74 грн. – нараховані проценти за користування кредитом ТОВ «Українські фінансові операції» за 71 днів, а в іншій частині позову слід відмовити за необгрунтованістю заявлених позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» підлягають задоволенню частково, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, розмір сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 559,10 грн. (розмір заявлених вимог – 40072,54 грн. (100 %), розмір вимог, що підлягають задоволенню – 8403,91 грн. (21,0%), розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом – 2662,40 грн. (2662,40 х 21.0 % : 100 % = 559,10).  
Що стосується стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. 
ТОВ «Українські фінансові операції» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав до суду копію договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, з якого вбачається, що ТОВ «Українські фінансові операції» уклало з адвокатом Дідухом Є.О. договір про надання юридичних послуг, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 5972/10 від 24.03.2017 року, заявку № 4895996 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року відповідно до якої загальна сума виконаних робіт адвокатом Дідухом Є.О. становить 10000,00 грн.
Проаналізувавши опис наданих послуг, зазначені у заяві № 4895996 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, суд вважає, що такий вид правових послуг, як: надання усної первинної консультації; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства; підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом; письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів - не є окремими процесуальними діями, а є діями, що направлені на досягнення одного результату, яким в даному випадку є складання позовної заяви.
Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається. 
Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї цивільної справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані позивачу, не відповідають критерію «неминучості», охоплені за своєю суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу. 
Отже, суд виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка понесена позивачем є 3000,00 грн.. 
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу згідно договору про надання юридичних послуг № 01/08/2024-А від 01.08.2024 року, а саме на суму 630,00 грн. (3000 х 21.0 % : 100 %).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 553, 554, 559, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, приміщення 19, літ. «Н», «П», ЄДРПОУ 40966896) заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4895996 від 17.08.2024 року у розмірі 8403 (вісім тисяч чотириста три) грн. 91 (дев`яносто одна) коп..
Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (04070, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, приміщення 19, літ. «Н», «П», ЄДРПОУ 40966896) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 559 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 10 (десять) коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 630 (шістсот тридцять) грн. 00 коп., а разом стягнути 1189 (одну тисячу сто вісімдесят дев`ять) грн. 10 (десять) коп..
У решті позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко