ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року	справа № 380/24845/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” про визнання протиправними та скасування рішень до Головного управління ДПС у Львівській області, зобов`язання Державної податкової служби України вчинити дії.
Обставини справи
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних №13306177/44960971 від 25.09.2025 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №1 від 04.11.2024;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 04.11.2024, складену Товариством з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ”, датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних №13327975/44960971 від 02.10.2025 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №9 від 16.12.2024;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №9 від 16.12.2024, складену Товариством з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ”, датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних №13327973/44960971 від 02.10.2025 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №10 від 18.12.2024;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 18.12.2024, складену Товариством з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ”, датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних №13327972/44960971 від 02.10.2025 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №11 від 20.12.2024;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 20.12.2024, складену Товариством з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ”, датою її подання на реєстрацію;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних №13327974/44960971 від 02.10.2025 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” у реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №13 від 26.12.2024;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №13 від 26.12.2024, складену Товариством з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ”, датою її подання на реєстрацію.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” здійснює господарську діяльність, спрямовану на отримання прибутку та пов`язану з виконанням будівельно-монтажних та оздоблювальних робіт. На виконання умов договорів підряду, укладених із контрагентами ТОВ “ОЛМА-КРЕМЕНЧУК” та ТОВ “ЛОТРАН ІНВЕСТМЕНТ”, позивачем отримано кошти у вигляді попередньої оплати (авансових платежів) за майбутні роботи з оздоблення приміщень, а також за поставку та монтаж обладнання для очищення води. За фактом настання першої події, відповідно до вимог пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, позивачем складено податкові накладні та надіслано їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).
Однак реєстрація вказаних податкових накладних зупинена автоматизованою системою моніторингу ДПС. Скориставшись своїм правом, передбаченим Порядком № 520, позивач надав Комісії регіонального рівня письмові пояснення та вичерпний пакет первинних документів, що підтверджували реальність та правомірність здійснених операцій. Зокрема, надано докази наявності необхідних трудових ресурсів (штатний розклад), складських приміщень (договори оренди), а також документи, що підтверджують джерело походження матеріалів, використаних у господарській діяльності (видаткові накладні постачальників, ТТН).
Попри це, Комісією ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних. Позивач наголошує, що оскаржувані рішення є немотивованими та формальними, оскільки посилання податкового органу на “ненадання додаткових документів” та “наявність розбіжностей” не конкретизовано: не вказано, яких саме документів не вистачає та у чому саме полягають виявлені розбіжності. Позивач вважає, що будь-які суб`єктивні сумніви податкового органу щодо “товарності” операцій мають досліджуватися під час проведення перевірок платника податків у встановленому законом порядку, а не шляхом необґрунтованого блокування реєстрації податкових накладних, що фактично зупиняє господарську діяльність підприємства.
Ухвалою від 23 грудня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 
Суд встановив відповідачам строк для надання відзивів та доказів на спростування позовних вимог.
Відповідачі скористалися своїм процесуальним правом та подали до суду відзиви на позову заяву, у яких висловили незгоду з вимогами ТОВ “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” та просять відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Свою правову позицію ГУ ДПС у Львівській області та ДПС України обґрунтовують тим, що реєстрація податкових накладних зупинена правомірно, оскільки за результатами автоматизованого аналізу платник податку відповідав критеріям ризиковості здійснення операцій.
Відповідачі наголошують, що Комісія діяла в межах повноважень та направляла позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та документів. На переконання податкового органу, позивач не скористався наданим йому правом у повній мірі та не надав вичерпної інформації, яка б усунула сумніви контролюючого органу. Це, за твердженням відповідачів, призвело до правомірного застосування механізму “негативної дискреції”. Крім того, відповідачі вважають позовну вимогу про зобов`язання зареєструвати податкові накладні такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вона є втручанням у виключну компетенцію (дискреційні повноваження) податкового органу, який самостійно має приймати рішення про можливість реєстрації накладних після усунення недоліків.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини спірних правовідносин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” (далі — позивач, ТОВ “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ”, Товариство) перебуває на податковому обліку та має статус платника податку на додану вартість.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності позивача, у межах якого виникли спірні правовідносини, є виконання будівельно-монтажних та оздоблювальних робіт (відповідно до КВЕД 43.39 “Інші роботи із завершення будівництва”).
Судом на підставі дослідження наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що 30 серпня 2024 року між ТОВ “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” (в статусі Підрядника) та ТОВ “ОЛМА-КРЕМЕНЧУК” (код ЄДРПОУ 39574985, в статусі Замовника) укладено Договір підряду № 319-327.
За умовами вказаного правочину, а також Додаткової угоди № 1 до нього (якою розширено перелік робіт), Підрядник взяв на себе зобов`язання за завданням Замовника власними силами і засобами виконати комплекс робіт по обробці стін, підлоги, стелі, оздоблювальні роботи та меблювання. 
Роботи мали виконуватися на об`єкті нерухомості (будівельний майданчик рекреаційного призначення) за адресою: Львівська обл., Стрийський р-н, Славська територіальна громада, с. Нижня Рожанка, вул. Устияновича, буд. 2-Б, корпус 1 (приміщення 327).
У Додатку № 4 до вказаного Договору сторони визначили договірну вартість робіт (4452140,00 грн) та затвердили поетапний графік фінансування. Цей графік передбачав обов`язок Замовника здійснювати щомісячні авансові внески (попередню оплату) протягом 2024– 2026 років у визначених сумах.
Аналогічний за своїм змістом та предметом Договір підряду № 417-425 від 08 серпня 2024 року, разом із відповідними додатковими угодами (зокрема Додатковою угодою № 1) та графіками фінансування (Додаток № 4), укладений позивачем із іншим контрагентом — ТОВ “ЛОТРАН ІНВЕСТМЕНТ” (код ЄДРПОУ 44790892). Цей договір стосувався виконання аналогічних оздоблювальних робіт на тому ж об`єкті (приміщення 425), загальна вартість яких становила 1800630,00 грн.
Судом встановлено, що на виконання умов зазначених договорів позивачем фактично отримано на свій банківський розрахунковий рахунок грошові кошти як попередню оплату (аванс) за майбутні будівельні роботи, матеріали та обладнання.
Зміна майнового стану позивача та рух безготівкових коштів підтверджується наявними у справі банківськими виписками та платіжними інструкціями, а саме:
платіжною інструкцією № 306 від 04.11.2024 на суму 348309,00 грн (від ТОВ “ОЛМА-КРЕМЕНЧУК” за Договором № 319-327);
платіжною інструкцією № 404 від 16.12.2024 на суму 78358,00 грн (від ТОВ “ОЛМА-КРЕМЕНЧУК” за Договором № 319-327);
платіжною інструкцією № 414 від 18.12.2024 на суму 40000,00 грн (від ТОВ “ОЛМА-КРЕМЕНЧУК” за Договором № 319-327);
платіжною інструкцією № 425 від 20.12.2024 на суму 10540,00 грн (від ТОВ “ОЛМА-КРЕМЕНЧУК” за Договором № 319-327);
платіжною інструкцією № 99 від 26.12.2024 на суму 337092,00 грн (від ТОВ “ЛОТРАН ІНВЕСТМЕНТ” за Договором № 417-425).
Керуючись приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України щодо виникнення податкових зобов`язань за правилом “першої події” (в даному випадку — за датою зарахування коштів від замовників), позивачем складені та надіслані засобами електронного зв`язку на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкові накладні:
№ 1 від 04.11.2024;
№ 9 від 16.12.2024;
№ 10 від 18.12.2024;
№ 11 від 20.12.2024;
№ 13 від 26.12.2024.
У номенклатурі постачання всіх вказаних податкових накладних позивачем відображено надання послуг за кодом Державного класифікатора продукції та послуг (ДКПП) 43.39 (Інші роботи із завершення будівництва).
Однак, згідно з отриманими позивачем електронними квитанціями, реєстрація всіх п`яти податкових накладних зупинена системою автоматизованого моніторингу податкових ризиків.
Як на підставу зупинення контролюючий орган послався на пункт 201.16 статті 201 ПК України та зазначив: “Обсяг постачання товару/послуги 43.39 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій”. 
Додатково у текстах квитанцій зазначалося про відповідність платника податків (ТОВ “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ”) пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків. У цих же квитанціях платнику запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН, для прийняття рішення про їх реєстрацію.
Користуючись своїм правом, передбаченим положеннями пунктів 4 та 5 Порядку №520, ТОВ “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” подало до контролюючого органу письмові Пояснення (зокрема, № 1 від 12.09.2025 та 16.09.2025). 
До вказаних пояснень платником податків долучено значний, структурований та вичерпний масив первинних фінансово-господарських документів, спрямованих на підтвердження своєї матеріально-технічної спроможності, а також прозорості всього ланцюга постачання.
Суд зазначає, що у своїх поясненнях позивач максимально деталізовано розкрив сутність господарських операцій, довівши, що отримані від замовників авансові кошти спрямовані виключно на забезпечення виконання підрядних робіт, зокрема на закупівлю необхідних будівельних матеріалів, спеціалізованих сумішей та обладнання у реальних постачальників. На підтвердження цього позивачем надано наступні докази:
Щодо закупівлі будівельних сумішей, кутників, стрічок: надано копії договорів про постачання матеріалів будівельного призначення, відповідні рахунки-фактури, платіжні інструкції про 100% передоплату, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні (ТТН), які підтверджують фактичне транспортування товару від контрагентів ТОВ “Перший дім” та ТОВ “ТД БУДСЕРВІС ЛЬВІВ”. Також надано оборотно-сальдові відомості, що підтверджують відсутність взаємної заборгованості.
Щодо придбання плитки зовнішньої та сантехніки (номенклатура за кодами УКТ ЗЕД 6910900000, 6910100000, 3922900000, 8481801100): надано договір поставки, укладений з ПТК ТОВ “Агромат”, рахунки-фактури на значні суми (зокрема понад 3,4 млн грн та понад 1 млн грн), банківські виписки та платіжні інструкції про оплату, видаткові накладні, довіреності на отримання ТМЦ, а також ТТН із зазначенням реквізитів вантажних автомобілів, якими здійснювалась доставка товару.
Щодо постачання цементу: долучено договори, рахунки, видаткові накладні та ТТН, складені за наслідками господарських взаємовідносин із ТОВ “РОНАКО”.
Щодо закупівлі спеціалізованого обладнання для очищення води (номенклатура за кодами УКТ ЗЕД 8421210000, 8481807900, 8413810000, 2931900090, 8543709000): надано договір постачання від 19.12.2024 № ПЕК-191224, укладений з безпосереднім виробником — ТОВ “Науково-виробниче об`єднання ЕКОСОФТ”, разом із відповідними рахунками, платіжними інструкціями, видатковими та товарно-транспортними накладними.
Окрім підтвердження походження матеріалів, позивачем надано докази спроможності фактично виконати заявлені підрядні роботи. 
Зокрема, контролюючому органу скеровано: штатний розпис, що підтверджує наявність у позивача 7 кваліфікованих працівників; договір оренди складського приміщення площею 60 кв.м., укладений 01.10.2024 з ТОВ “ГРІН РЕСТ ДЕВЕЛОПМЕНТ” (разом з актом приймання-передачі приміщення); договір на надання охоронних послуг з ПП “ДЕОС ОХОРОНА” від 14.04.2025; а також Дозвіл Державної інспекції архітектури та містобудування (ДІАМ) України на виконання будівельних робіт від 19.04.2024.
Суд також акцентує увагу на тому, що до податкового органу надані підписані між позивачем та замовниками Акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за формою № КБ-3 (складені у серпні 2025 року), у яких детально відображені вже завершені роботи по обробці стін та підлоги (зокрема, поліпшене штукатурення, облицювання гранітною плиткою тощо), що є прямим доказом використання раніше закуплених матеріалів у господарській діяльності.
Надалі, як встановлено судом, Головним управлінням ДПС у Львівській області сформовано та надіслано позивачу Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів (зокрема, № 13284007/44960971 від 18.09.2025 та низку повідомлень від 23.09.2025). 
Суд зауважує, що у вказаних повідомленнях податковий орган використав стандартизований (шаблонний) підхід, запропонувавши надати загальний перелік: копії договорів, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, розрахункових документів та банківських виписок, — не конкретизуючи при цьому, яких саме документів із раніше наданого об`ємного пакету не вистачає для прийняття рішення, або у чому саме полягають недоліки вже поданих паперів.
Діючи добросовісно та у відповідь на ці Повідомлення, позивачем своєчасно скеровані до контролюючого органу Додаткові пояснення № 2 та № 3 (від 23.09.2025 та 30.09.2025 відповідно). У цих документах Товариство акцентувало увагу Комісії на ключовій обставині: усі спірні податкові накладні складені за правилом “першої події” (відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України) саме на суми отриманої попередньої оплати (авансу) за ще не завершені повною мірою роботи.
Позивач аргументовано пояснив податковому органу, що оскільки задекларована господарська операція на момент складання податкових накладних перебувала на стадії попередньої оплати за майбутні будівельно-монтажні роботи та поставку обладнання, надати повний та вичерпний пакет документів щодо вже фізично завершеного транспортування, монтажу чи кінцевого списання всіх матеріалів безпосередньо на об`єкті було об`єктивно та хронологічно неможливо. 
Водночас позивач наголосив, що наявна у нього матеріально-технічна база, трудові ресурси, а також укладені договори з постачальниками та здійснені передоплати за матеріали (підтверджені банківськими документами) у своїй сукупності повністю та беззаперечно підтверджують реальну здатність та намір підприємства виконати взяті на себе договірні зобов`язання перед замовниками у майбутньому.
Незважаючи на надані позивачем письмові пояснення та масив первинної бухгалтерської, транспортної та дозвільної документації, Комісією Головного управління ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН (регіонального рівня) прийнято рішення про відмову у реєстрації всіх п`яти податкових накладних:
№ 13306177/44960971 від 25.09.2025;
№ 13327975/44960971 від 02.10.2025;
№ 13327973/44960971 від 02.10.2025;
№ 13327972/44960971 від 02.10.2025;
№ 13327974/44960971 від 02.10.2025.
Суд відзначає, що в якості підстави для відмови у всіх вказаних рішеннях обрано стандартизоване формулювання: “Ненадання / часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень...”.
Водночас, у спеціальній графі “Додаткова інформація”, яка за своїм змістом має слугувати місцем для детальної та індивідуалізованої мотивації прийнятого рішення, податковий орган обмежився виключно шаблонними фразами: “У ході аналізу поданих документів встановлено розбіжності між даними у ПН та супровідних документах, що не дозволяє підтвердити реальність господарської операції. Щодо платника податку прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості... Надані документи не підтверджують зміст та обсяг господарської операції з виконання робіт”.
Суд зазначає, що контролюючий орган у своїх рішеннях жодним чином не конкретизував та не розшифрував, у чому саме полягають заявлені ним “розбіжності”, у яких конкретно документах (з наданих кількох десятків) вони виявлені, та яких саме специфічних документів об`єктивно не вистачило Комісії для прийняття позитивного рішення з огляду на специфіку операції (отримання авансу).
Не погоджуючись із такими рішеннями Комісії регіонального рівня, вважаючи їх протиправними та такими, що блокують господарську діяльність підприємства, позивач реалізував своє право на досудове (адміністративне) оскарження, звернувшись зі скаргами до ДПС України. 
Однак рішеннями Комісії центрального рівня (ДПС України) від 14.10.2025 та 17.10.2025 скарги Товариства залишені без задоволення, а рішення ГУ ДПС у Львівській області — без змін, з посиланням на аналогічні загальні підстави.
У межах судового провадження, обґрунтовуючи правомірність своїх дій та заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Головне управління ДПС у Львівській області та ДПС України у спільному відзиві послалися на актуальну практику Верховного Суду (зокрема, на постанови від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23 та від 31.03.2025 у справі № 140/20330/23). 
Відповідачі вибудували свою правову позицію на твердженні, що після внесення змін до Порядку № 520, у разі визнання Комісією первинно наданих пояснень та документів недостатніми, контролюючий орган наділений правом направити платнику Повідомлення про необхідність надання додаткових документів.
Відповідачі стверджують, що позивач нібито проігнорував або неналежним чином виконав вимоги надісланих йому Повідомлень, оскільки не надав вичерпного (на суб`єктивну думку податкового органу) переліку запитуваних документів. 
На переконання відповідачів, сам факт неповного або часткового виконання платником податків вимог Повідомлення (ненадання хоча б одного з перелічених у шаблоні документів) наділяє Комісію беззаперечним правом застосувати механізм “негативної дискреції” та прийняти рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, констатуючи недоведеність реальності господарських операцій. 
Окрім того, представник відповідачів окремо наголосив, що вимога позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати спірні податкові накладні в ЄРПН є передчасною та становить собою грубе і неправомірне втручання суду у виключні дискреційні повноваження податкового органу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, аналізуючи аргументи позивача та заперечення відповідачів, а також детально перевіряючи оскаржувані рішення суб`єктів владних повноважень на їх відповідність критеріям, імперативно визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (а саме: прийняття рішень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; пропорційно та з уникненням надмірного формалізму), суд виходить з таких приписів чинного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі — ПК України).
Згідно з підпунктами “а” та “б” пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів — дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг — дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абзацами першим — третім пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку — продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Абзацом п`ятим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Разом з тим, пунктом 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі — Порядок № 1165).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Пунктами 10, 11 Порядку № 1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію або відмову в такій реєстрації.
Процедура прийняття рішень про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних врегульована Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі — Порядок № 520).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (комісії регіонального рівня).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з пунктом 9 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 10 Порядку № 520 передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Крім того, суд враховує приписи статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, відповідно до якої підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, визначені цим Законом.
Перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень відповідачів крізь призму вищенаведених норм законодавства, суд зазначає наступне.
Суд зазначає, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Як підтверджується матеріалами справи, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача слугувала їх відповідність пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Отримавши квитанції про зупинення реєстрації, ТОВ “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” скористалося своїм правом та подало до податкового органу письмові пояснення разом із значним пакетом первинних документів, які, на переконання суду, є достатніми для розкриття змісту господарських операцій.
Зокрема, позивач чітко вказав, що спірні податкові накладні виписані за правилом “першої події” — за фактом отримання від замовників ТОВ “ОЛМА-КРЕМЕНЧУК” та ТОВ “ЛОТРАН ІНВЕСТМЕНТ” авансових платежів на виконання будівельно-оздоблювальних робіт за договорами підряду № 319-327 та № 417-425.
Суд наголошує, що специфіка складання податкової накладної за фактом отримання попередньої оплати (авансу) об`єктивно унеможливлює надання платником податків документів, які складаються вже за наслідками фактичного та повного виконання робіт чи поставки товару кінцевому споживачу (наприклад, підсумкових актів приймання-передачі виконаних робіт на всю суму договору, документів на транспортування готового об`єкта тощо), оскільки такі події ще не настали у часі.
Водночас, для підтвердження своєї реальної здатності виконати договірні зобов`язання, позивач надав контролюючому органу вичерпні докази наявності матеріально-технічної бази та трудових ресурсів: дозвіл ДІАМ на виконання будівельних робіт, договір оренди складського приміщення, договір на охорону, штатний розпис. Більше того, позивач документально підтвердив, що отримані авансові кошти були спрямовані на закупівлю необхідних матеріалів (цементу, шпаклівки, плитки, сантехніки, обладнання для очищення води), надавши договори, видаткові накладні, платіжні інструкції та товарно-транспортні накладні, складені з реальними постачальниками (ТОВ “Перший дім”, ПТК ТОВ “Агромат”, ТОВ “ТД БУДСЕРВІС ЛЬВІВ” та іншими). Також позивач надав акти форми № КБ-2в та довідки форми № КБ-3, які підтверджують поступове виконання будівельних робіт на об`єктах.
Надаючи оцінку доводам відповідачів щодо того, що позивач нібито не виконав вимоги Повідомлень про необхідність надання додаткових документів (від 18.09.2025 та 23.09.2025), у зв`язку з чим Комісією правомірно застосовано механізм “негативної дискреції”, суд зазначає наступне.
Так, суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 24.03.2025 у справі № 140/32696/23 та від 31.03.2025 у справі № 140/20330/23 (на які посилаються відповідачі у відзиві), згідно з якими запроваджено новий алгоритм взаємодії податкового органу та платника під час моніторингу податкових накладних. Відповідно до цього алгоритму, якщо Комісія вважає надані первинні документи недостатніми, вона направляє платнику Повідомлення, у якому має конкретизувати перелік документів та інформації, які слід надати. Ігнорування платником такого повідомлення є підставою для відмови у реєстрації ПН.
Однак, суд звертає увагу, що застосування зазначеної судової практики у цій справі вимагає врахування фактичних обставин.
По-перше, надіслані позивачу Повідомлення Головного управління ДПС у Львівській області не містили жодної конкретизації. Вони містили лише загальний, шаблонний перелік документів (договори, первинні документи, розрахункові документи тощо), які позивач вже надав разом із первинними поясненнями. Податковий орган не зазначив, яких саме специфічних документів йому не вистачає для прийняття рішення, що створило для платника стан правової невизначеності. Можливість виконання платником податків обов`язку надати додаткові документи прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом їх переліку.
По-друге, на відміну від обставин справ, на які посилаються відповідачі (де платники ігнорували повідомлення податкової), у цій справі позивач не ігнорував пропозиції контролюючого органу. ТОВ “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” своєчасно направило Додаткові пояснення № 2 та № 3, в яких детально обґрунтувало, чому саме вже наданих документів є достатньо з огляду на специфіку операції (одержання авансу), та вказало на об`єктивну неможливість надання інших документів на даному етапі господарського процесу.
Незважаючи на це, Комісією регіонального рівня прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 1 від 04.11.2024; № 9 від 16.12.2024; № 10 від 18.12.2024; № 11 від 20.12.2024; № 13 від 26.12.2024..
Суд зазначає, що оскаржувані рішення є актами індивідуальної дії. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland, заява № 37801/97) наголосив, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Принцип обґрунтованості вимагає від суб`єкта владних повноважень уникати прийняття невмотивованих висновків, заснованих на припущеннях.
У графі “Додаткова інформація” спірних рішень контролюючий орган обмежився загальною фразою: “У ході аналізу поданих документів встановлено розбіжності між даними у ПН та супровідних документах, що не дозволяє підтвердити реальність господарської операції... Надані документи не підтверджують зміст та обсяг господарської операції...”
Суд наголошує, що використане контролюючим органом в оскаржуваних рішеннях формулювання є загальним та Відповідач-1 у своїх актах індивідуальної дії не навів жодного конкретного факту чи об`єктивної обставини: між якими саме первинними документами (з-поміж десятків наданих позивачем уплатником) було виявлено розбіжності, у чому конкретно полягає суть цих розбіжностей, та яким чином ці недоліки спростовують документально підтверджений банківськими виписками факт отримання позивачем авансових платежів за договорами підряду. Загальне, не деталізоване посилання суб`єкта владних повноважень на наявність розбіжностей або нестачу документів без їхньої чіткої ідентифікації є грубим порушенням вимог щодо чіткості, ясності та вмотивованості акта управління, що суперечить принципу правової визначеності.
Суд зауважує, що сама по собі наявність у податкового органу тих чи інших суб`єктивних сумнівів щодо правомірності формування платником податкових зобов`язань, податкового кредиту чи загалом щодо реальності здійснення ним господарської діяльності (її “товарності”) повинна бути підставою для призначення та проведення відповідної документальної перевірки у суворому порядку, передбаченому статтями 75– 78 Податкового кодексу України. Саме під час такої перевірки детально та комплексно досліджується весь масив первинних бухгалтерських та податкових документів платника.
Процедура автоматизованого моніторингу та превентивного зупинення реєстрації податкових накладних (СМКОР) у жодному разі не може підміняти собою повноцінну податкову перевірку як ключовий спосіб реалізації владних управлінських функцій. Аналогічна стала правова позиція щодо чіткого розмежування процедур моніторингу та податкових перевірок неодноразово та послідовно висловлювалася Верховним Судом і підлягає обов`язковому врахуванню судом.
Беручи до уваги вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що позивач, діючи добросовісно, надав контролюючому органу належні, достатні, достовірні та взаємопов`язані письмові докази, які повністю розкривають зміст та підтверджують факт здійснення господарських операцій (отримання попередньої оплати), за наслідками яких були складені: податкові накладні № 1 від 04.11.2024; № 9 від 16.12.2024; № 10 від 18.12.2024; № 11 від 20.12.2024; № 13 від 26.12.2024.
Відтак, оскаржувані рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області про відмову у їх реєстрації були прийняті без урахування всіх обставин, що мають суттєве значення для прийняття рішення, необґрунтовано, непропорційно та з проявом надмірного формалізму, а тому є протиправними і підлягають скасуванню у судовому порядку.
Щодо позовних вимог зобов`язального (похідного) характеру - про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати вказані податкові накладні в ЄРПН, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою повного відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Суд відхиляє доводи відповідачів про те, що зобов`язання зареєструвати податкову накладну є незаконним втручанням суду у їхні виключні дискреційні повноваження. Дискреційне повноваження за своєю правовою природою (згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2) передбачає можливість суб`єкта владних повноважень діяти з певною свободою розсуду, обираючи з кількох юридично допустимих та рівноцінних рішень те, яке він вважає найбільш доцільним.
Натомість у нормативно регламентованій процедурі реєстрації податкових накладних повноваження податкового органу не є дискреційними, а є жорстко “зв`язаними” нормами закону. Це означає, що у разі, якщо платник податків надав пакет документів, який є об`єктивно достатнім для підтвердження правомірності складання ПН та спростування сумнівів щодо ризиковості операції (що було достеменно встановлено судом у цій справі), закон передбачає лише один можливий і безальтернативний варіант правомірної поведінки податкового органу — зареєструвати таку податкову накладну. У відповідача відсутнє право вибору “реєструвати чи не реєструвати” за наявності повного пакета документів.
Такий підхід повністю узгоджується зі сталою та послідовною практикою Верховного Суду. 
Касаційна інстанція неодноразово наголошувала, що задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну в ЄРПН не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача. Верховний Суд акцентує, що у разі встановлення судом незаконності відмови у реєстрації податкової накладної, зобов`язання ДПС України її зареєструвати є єдиним належним та ефективним способом захисту порушеного права у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки саме такий спосіб виключає необхідність подальшого (повторного) звернення платника до суду та забезпечує реальне відновлення його майнового стану.
Оскільки суд дійшов висновку про протиправність та скасування рішень щодо відмови у реєстрації, належним, ефективним та єдиним можливим способом захисту порушеного права підприємства, який повністю та остаточно відновить його інтереси у сфері публічно-правових відносин, є саме зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 04.11.2024, № 9 від 16.12.2024, № 10 від 18.12.2024, № 11 від 20.12.2024 та № 13 від 26.12.2024 датою їх фактичного первинного подання на реєстрацію.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем, суд керується положеннями статті 139 КАС України. 
Згідно з частиною першою цієї статті, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивачем за подання позову (що містить вимоги як про скасування рішень, так і про зобов`язання вчинити дії) сплачено судовий збір у сумі 30280,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи електронною квитанцією.
Оскільки позовні вимоги задоволені судом у повному обсязі, а порушення прав позивача відбулося внаслідок спільних дій двох суб`єктів (оскаржувані рішення про відмову приймалися Комісією Головного управління ДПС у Львівській області, тоді як технічний та юридичний обов`язок щодо безпосередньої реєстрації накладних в системі ЄРПН за рішенням суду покладається на Державну податкову службу України), суд вважає за законне та справедливе стягнути суму сплаченого судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань обох відповідачів у рівних (солідарних) частинах — по 15 140,00 грн з кожного суб`єкта владних повноважень.
Щодо заявлених позивачем (окреслених у позовній заяві) судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в орієнтовному розмірі 15 000,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі (або до ухвалення рішення у письмовому провадженні) подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Оскільки представник позивача у тексті позовної заяви прямо вказав про свій намір надати відповідні підтверджуючі документи (договір про надання правової допомоги, акти наданих послуг, платіжні документи, детальний опис робіт тощо) додатково після ухвалення рішення по суті, питання щодо перевірки співмірності, стягнення та розподілу витрат на професійну правничу допомогу судом у межах судового рішення не вирішується. 
Це питання підлягає окремому розгляду в порядку статті 252 КАС України (шляхом ухвалення додаткового судового рішення) виключно за умови подання позивачем відповідної заяви та належних доказів протягом п`яти днів після ухвалення даного рішення суду.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 13306177/44960971 від 25.09.2025; № 13327975/44960971 від 02.10.2025; № 13327973/44960971 від 02.10.2025; № 13327972/44960971 від 02.10.2025; № 13327974/44960971 від 02.10.2025.
3. Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8; код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” (82662, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Нижня Рожанка, вул. Устияновича, буд. 2-Б; код ЄДРПОУ 44960971): № 1 від 04.11.2024; № 9 від 16.12.2024; № 10 від 18.12.2024; № 11 від 20.12.2024; № 13 від 26.12.2024, датою їх фактичного подання на реєстрацію.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; код ЄДРПОУ 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” (82662, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Нижня Рожанка, вул. Устияновича, буд. 2-Б; код ЄДРПОУ 44960971) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн 00 коп.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8; код ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ХОТЕЛ МЕНЕДЖМЕНТ КОМПАНІ” (82662, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Нижня Рожанка, вул. Устияновича, буд. 2-Б; код ЄДРПОУ 44960971) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 15140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 20 березня 2026 року.
Суддя Коморний О.І.