ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
36000, м. Полтава, вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, тел. (0532) 610-421, факс (05322) 2-18-60, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2026 Справа № 917/13/26 

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовною заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (36008, м. Полтава, вул.Польська,2А, код ЄДРПОУ 03338030)
до Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського» (39617, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Лікаря О.Богаєвського, буд. 60/1, ЄДРПОУ 01999613)
про стягнення 127 527,67 грн

без виклику представників сторін,
ВСТАНОВИВ:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського» про стягнення 127 527,67 грн. заборгованості за Індивідуальним договором №№ 4041 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2022, в т.ч. 103 038,53 грн основної заборгованості, 4 606,01 грн 3 % річних, 19 883,13 грн втрат від інфляційних процесів.
Ухвалою від 19.01.25 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 917/13/26, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.
29.01.26 від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого він просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
03.02.26 від позивача надійшла відповідь на відзив.
Інші заяви чи клопотання сторони не подавали.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки заяв та клопотань по справі, тощо. 
Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/13/26.
Судом враховано, що за ч.13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.
Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.
01 листопада 2022 року між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та Комунальним некомерційним медичним підприємством «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського» було укладено Індивідуальний договір № 4041 про надання послуги з постачання теплової енергії, разом з додатком заявою-приєднання до Індивідуального договору № 4041 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2022 (надалі – Індивідуальний договір № 4041).
Інформація про відповідача наведена в пункті 1 заяви-приєднання до Індивідуального договору № 4041, зокрема розмір опалюваної площі приміщення, який до 01.04.2023 складав 645,3 кв.м. та теплове навантаження у розмірі 0,044815 Гкал/год зазначені в підпункті 3 цього пункту.
Приміщення відповідача обладнане вузлом розподільного обліку теплової енергії MULTIСAL-302 заводський номер 67362073-2016, показання засобу вимірювальної техніки (вузла розподільного обліку теплової енергії) на дату укладення договору (на 01.11.2022) -1763,8, дата останньої повірки вузла обліку 05.06.2020, міжповірочний інтервал 4 роки (зазначена інформація наведена в пункті 3 заяви-приєднання до Індивідуального договору № 4041).
Додатковою угодою №1 від 07.04.2023 до Індивідуального договору № 4041 (надалі - Додаткова угода № 1) на підставі Акту технічної перевірки тепловикористовуючих установок № 664 від 07.04.2023р. та згідно технічного паспорту з 01.04.2023 внесено зміни до Індивідуального договору № 4041 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2022р. та викладено зміст заяви-приєднання до Договору по нежитловому приміщенню по вулиці Троїцькій (Красіна), буд. 2 в наступній редакції: зокрема, розмір опалюваної площі приміщення відповідача - 675,80 кв. метрів, теплове навантаження у розмірі 0,044815 Гкал/год (підпункт 3 пункту 1 заяви-приєднання до Індивідуального договору № 4041 в редакції Додаткової угоди № 1), показання засобу вимірювальної техніки (вузла розподільного обліку теплової енергії) на дату укладення договору (на 07.04.2023) - 1 990,23 (пункт 3 заяви-приєднання до Індивідуального договору № 4041 в редакції Додаткової угоди № 1).
За умовами п.1 Індивідуального договору № 4041 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2022 р., він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 2 Індивідуального договору він є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/.
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п. 4 Індивідуального договору).
Пунктом 5 Індивідуального договору № 4041 визначено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження http://te.pl.ua/spozhivacham/yuridichnim-osobam/yakst-poslug-teplove-navantazhennya/, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та складається з:
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;
- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.
Відповідно пункту 11 Індивідуального договору № 4041 обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315.
У разі коли будинок на дату укладення цього договору не обладнаний вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії, до встановлення такого вузла (вузлів) обліку обсяг споживання послуги у будинку визначається відповідно до Методики розподілу (пункт 12 Індивідуального договору № 4041).
Відповідно до пункту 30 Індивідуального договору № 4041, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:
- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830,— в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/.
У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).
У пункті 31 Індивідуального договору № 4041 визначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/.
У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному сайті.
Згідно п.32 Індивідуального договору № 4041 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Відповідно п.33 Індивідуального договору № 4041 виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.
Згідно п.34 Індивідуального договору № 4041 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Пунктами 51, 52, 54, 55 Індивідуального договору врегульовано, що цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.
Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
У разі відключення приміщення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку цей договір не припиняє своєї дії.
Позивач вказує, що на підставі Індивідуального договору № 4041 надавав послугу з постачання теплової енергії у приміщення відповідача, Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського», розташовані у житловому будинку м.Кременчука за адресою: вул.Троїцька, буд.2.
За період 08.2023, 09.2023, 11.2023, 12.2023 відповідачу нараховано за послугу з постачання теплової енергії суму 103 038,53 грн. 
Згідно наданого розрахунку заборгованості, нарахування проведено за двоставковими тарифами на послугу з постачання теплової енергії.
Щодо тарифів на послугу з постачання теплової енергії, які діяли протягом спірного періоду, то позивач повідомив, що їх формування та встановлення здійснювалося уповноваженими органами на підставі рішень Полтавської обласної ради, які встановлювалися відповідно до Постанови КМУ від 01.06.2011 №869 “Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги”.
Так, протягом спірного періоду діяли тарифи:
-з 01.08.2023 по 30.09.2023 встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022.
-01.11.2023 по 31.12.2023 встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради №687 від 26.09.2023)
Інформація про тарифи є загальнодоступною та перебуває у вільному доступі на сайті Полтавської обласної ради https://oblrada-pl.gov.ua та на сайті ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» http://te.pl/ua/.
При цьому, позивач при розрахунку вартості послуги з постачання теплової енергії врахував, що:
- житловий будинок за адресою по вул. Троїцькій, буд. 2 у м. Кременчуці у спірний період було оснащено вузлом комерційного обліку теплової енергії, що забезпечує загальний облік спожитої послуги з постачання теплової енергії житловим будинком відповідно до ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
- нежитлове приміщення відповідача, Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О. Т. Богаєвського», площею 675,8 кв.м. у спірний період мало підключення від внутрішньо-будинкової системи опалення житлового будинку № 2 по вул. Троїцькій у м. Кременчуці та було оснащено вузлом розподільного обліку теплової енергії.
- загальний обсяг, спожитої у будинку, теплової енергії на опалення визначався за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії у кожному розрахунковому періоді і розподілявся між усіма споживачами (власниками житлових, нежитлових приміщень, приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом) у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 (далі – Методика).
- відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» Розподіл обсягів послуги з постачання теплової енергії для житлового будинку за адресою: м. Кременчук, вул. Троїцькій, буд.2, виконано на підставі показань вузла комерційного обліку теплової енергії встановленого на житловий будинок, згідно з вимогами статей 9-11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та у відповідності до порядку викладеному у Методиці.
Нарахування умовно-змінної частини плати проводилось відповідачу відповідно до показань вузла комерційного обліку теплової енергії встановленого у житловому будинку за адресою: м. Кременчук, вул. Троїцькій, буд.2 та вузла розподільного обліку теплової енергії встановленого безпосередньо у нежитловому приміщенні відповідача.
- за даними позивача та арифметичними (математичними) розрахунками для верифікації розміру грошової вимоги інформація щодо обсягів теплової енергії, спожитої на потреби опалення нежитлових приміщень відповідача площею 675,8 кв.м. по вул. Троїцькій, буд.2, у м. Кременчуці, а також відповідні Пояснення про проведення нарахування на прикладі одного місяця додаються до матеріалів позовної заяви.
- крім того, протягом року щомісяця відповідачу проводилось нарахування умовно- постійної частини плати за послугу з постачання теплової енергії (абонентської плати за одиницю теплового навантаження об`єктів теплоспоживання на опалення (1 Гкал/год.).
- також, відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щомісяця проводилось нарахування плати за абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії. Розмір плати за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії у розрахунку на одного абонента (з урахуванням витрат на обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку) становить 29,38 грн/міс (з ПДВ), затверджений наказом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» № 654 від 30.11.2021.
Позивач стверджує, що сформовані позивачем рахунки і акти приймання-передачі послуг надавалися відповідачу, що підтверджується реєстрами виданих рахунків і актів за спірний період. Акти приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії за спірний період підписані сторонами.
Проте, за зазначений період відповідач оплат не проводив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 103 038,53 грн
Вказане стало підставою для звернення з позовною заявою, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 103 038,53 грн основної заборгованості, 4 606,01 грн 3 % річних, 19 883,13 грн втрат від інфляційних процесів.
Відповідач у відзиві на позов просить суд в задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відмовити у зв`язку із необґрунтованістю, зокрема безпідставним застосуванням до відповідача двоставкового тарифу, що спричинило порушення мораторію, введеного статтею 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Позивач надав суду відповідь на відзив, у якій заперечує проти доводів відповідача та зазначає, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" зобов`язано здійснювати постачання теплової енергії споживачам виключно за тарифами, що встановлені Полтавською обласною радою, на недискримінаційних умовах, тобто застосовувати встановлений двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для всіх споживачів підприємств, в тому числі споживачів міста Кременчука.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.
Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» засновано на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області. Засновником підприємства є Полтавська обласна рада. Власник підприємства територіальні громади сіл, селищ і міст Полтавської області.
Основним напрямком діяльності ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго відповідно до Статуту є забезпечення тепловою енергією на опалення та приготування гарячої води житлового фонду, комунально-побутових та інших об`єктів.
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює ліцензовану господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на підставі ліцензій: 1) виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії); 2) транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; 3) постачання теплової енергії, які були переоформлені на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 739 від 06.06.2017.
Відповідно до ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 308 від 22.03.2017, Обласні та Київська міська державні адміністрації здійснюють ліцензування господарської діяльності:
- з виробництва теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання провадить (має намір провадити) діяльність з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках та установках з використанням альтернативних джерел енергії) на виробничих об`єктах, що розташовані на території відповідної області України (території міста Київ);
- з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами суб`єктів господарювання у разі, якщо теплові мережі суб`єктів господарювання розташовані на території відповідної області України (території міста Київ);
- з постачання теплової енергії суб`єктів господарювання у разі, якщо суб`єкт господарювання здійснює (планує здійснювати) постачання теплової енергії на території відповідної області України (території міста Київ).
Підприємство внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістаральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії ( в тому числі з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області.
До початку опалювального сезону 2022/2023 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснювало господарську діяльність на території міст Полтави, Карлівки, Решетилівки, смт. Котельви та смт. Машівки.
На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №894-р у спільну власність територіальних громад Полтавської області передано цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 44657848).
Рішенням Полтавської обласної ради № 481 від 14.10.2022 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області» було прийнято безоплатно з державної власності у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи «Навчально-методичний центр з газової безпеки» (код згідно з ЄДРПОУ ВП: 44657848). Пунктом 4 цього рішення, після затвердження акту приймання-передачі, передбачено передачу на баланс, у господарське відання, майна, як внесок до статутного капіталу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго».
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1508 від 20.10.2022 Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води на лівобережній частині міста Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ з покладенням відповідних обов`язків згідно із законодавством.
Виходячи з викладеного починаючи з листопада 2022 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» постачає теплову енергію і надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м. Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ у тому числі і відповідачу.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Матеріалами справи підтверджено, що 01 листопада 2022 року між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та Комунальним некомерційним медичним підприємством «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського» було укладено Індивідуальний договір № 4041 про надання послуги з постачання теплової енергії, разом з додатком заявою-приєднання до Індивідуального договору № 4041 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2022.
Взаємовідносини між позивачем та відповідачем регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Про теплопостачання» та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 і регламентовані Типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189-VІІІ).
Відповідно до статті 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні, колективні), управитель та виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.
Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.
За приписами статті 1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам.
Споживачем теплової енергії є, зокрема, юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
У відповідності до статті 2 Закону України «Про теплопостачання» цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.
Згідно норм статті 3 Закону України «Про теплопостачання» відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.
Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 Закону України «Про теплопостачання», згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно статті 24 Закону України «Про теплопостачання», одним з основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.
На виконання умов Договору № 4041, зокрема, за період 08.2023, 09.2023, 11.2023, 12.2023, позивач надавав відповідачу послугу з постачання теплової енергії, рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг за кожен місяць спірного періоду надавались відповідачу.
Акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період підписані сторонами.
Спору між сторонами щодо обсягу отриманої теплової енергії за вказаний період немає.
Як вбачається з матеріалів справи, за період 08.2023, 09.2023, 11.2023, 12.2023 за відпущену теплову енергію позивач відповідачу нарахував до сплати 103 038,53 грн.
При цьому, як стверджує позивач, за спірний період у розрахунках за відпущену теплову енергію за період 08.2023, 09.2023, 11.2023, 12.2023 діяли тарифи:
-з 01.08.2023 по 30.09.2023 встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022.
-01.11.2023 по 31.12.2023 встановлені рішенням Полтавської обласної ради № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради №687 від 26.09.2023).
Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує на безпідставне застосування до нього двоставкового тарифу, що спричинило порушення мораторію, введеного статтею 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».
Разом з тим суд зазначає, що враховуючи вимоги чинного законодавства України, ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго зобов`язано здійснювати постачання теплової енергії споживачам за тарифами, що встановлені Полтавською обласною радою, на недискримінаційних умовах, тобто застосовувати встановлений двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії для всіх споживачів підприємства, в т.ч. споживачів міста Кременчука.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.
Згідно норм статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
За приписами частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Підпунктом 9 пункту 3.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 308 від 22.03.2017 (зі змінами), передбачено, що при провадженні господарської діяльності з постачання теплової енергії ліцензіат повинен дотримуватися такої організаційної вимоги, як здійснення постачання теплової енергії за тарифами, що встановлюються уповноваженим законом державним колегіальним органом або органами місцевого самоврядування в межах наданих повноважень.
Таким уповноваженим органом, що для ПОКВПТГ«Полтаватеплоенерго» встановлює тарифи на постачання теплової енергії є Полтавська обласна рада.
Відтак, стаття 144 Конституції України, частина 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначають, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Отже, у спірний період, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» нараховувало відповідачу плату за послугу з постачання теплової енергії у розмірі двоставкових тарифів, прийнятих уповноваженим органом - Полтавською обласною радою рішенням від 30.09.2022 № 477, та рішенням № 669 від 28.07.2023 року (зі змінами, внесеними рішенням № 687 від 26.09.2023), які є законними, а тарифи чинними в період їх застосування, тому підлягали обов`язковому виконанню згідно з ст. 144 Конституції України, частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підпункту 9 пункту 3.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 308 від 22.03.2017 (зі змінами).
Суд зауважує, що позивач не має права і повноважень самостійно обирати чи встановлювати тариф. Рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 та рішення № 669 від 28.07.2023 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (зі змінами, внесеними рішенням № 687 від 26.09.2023), в установленому законом порядку не скасовані, протиправними не визнані, тому застосування встановлених Полтавською обласною радою тарифів у відносинах між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та відповідачем є правомірним.
При цьому, зобов`язання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснити застосування тарифу який був встановлений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30.12.2021 за № 1867 «Про встановлення товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування тапостачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01.01.2022, суперечить законодавству, так як тариф встановлено іншому суб`єкту господарювання.
Стосовно посилання відповідача на висновки Верховного Суду у справі № 917/730/23 (постанова від 04.04.2024) суд погоджується з обргунтованістю твердження позивача, що правовідносини у справі на яку посилається відповідач не є подібними, оскільки у справі № 917/13/26 правовідносини стосуються стягнення заборгованості, яка утворилася в результаті невиконання зобов`язань по вже укладеному Індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії, тоді як у справі № 917/730/23 правовідносини стосуються врегулювання переддоговірного спору в судовому порядку. 
При цьому, як було встановлено судом застосування при обрахунку вартості теплової енергії, яка поставляється відповідачу за укладеним між сторонами договором, будь-яких інших тарифів, окрім тих, які були встановлені уповноваженими органами для ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", умовами вказаного Договору не передбачено.
Також судом встановлено, що у пункті 31 Індивідуального договору № 4041 визначено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному сайті.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина перша статті 632 ЦК України передбачає, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 632 ЦК України).
В матеріалах справи відсутні докази укладення додаткових угод до договору №4041 протягом опалювального періоду 2022-2023 років стосовно змін ціни.
Судом також встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено права чи обов`язку позивача самостійно встановлювати, змінювати чи здійснювати перерахунок тарифів на послуги з постачання теплової енергії відповідачу.
Враховуючи викладене, визначення позивачем в рахунках на оплату (копії яких додані до позовної заяви), вартості теплової енергії за двоставковими тарифами на теплову енергію, які були встановлені Рішеннями Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 та № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради №687 від 26.09.2023) для бюджетних установ, відповідало як умовам укладеного між сторонами по справі договору, так і вимогам чинного законодавства України.
За вказаного, суд дійшов висновку про правомірність застосування позивачем при обрахунку вартості спожитої відповідачем теплової енергії за тарифами, що встановлені рішеннями Полтавської обласної ради № 477 від 30.09.2022 та № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради №687 від 26.09.2023) для бюджетних установ.
Згідно з приписами статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно п.34 Індивідуального договору № 4041 споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Суд установив, що за період 08.2023, 09.2023, 11.2023, 12.2023 відповідачу нараховано за послугу з постачання теплової енергії суму 103 038,53 грн. Проте pа зазначений період відповідач оплат не проводив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 103 038,53 грн
Таким чином, за відповідачем станом на дату звернення з позовом до суду утворилася заборгованість за відпущену теплову енергію за період за період 08.2023, 09.2023, 11.2023, 12.2023 в розмірі 103 038,53 грн.
Враховуючи наявність висновку про правомірність застосування позивачем при обрахунку вартості спожитої відповідачем теплової енергії за тарифами, що визначені умовами договору та встановлені рішенням Полтавської обласної ради №477 від 30.09.2022 та рішенням Полтавської обласної ради № 669 від 28.07.2023 (в редакції рішення Полтавської обласної ради №687 від 26.09.2023), суд дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення 103 038,53 грн основної заборгованості.
Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором 4 606,01 грн 3 % річних за період з 01.10.2023 по 30.06.2025, 19 883,13 грн втрат від інфляційних процесів за період з жовтня 2023 по червень 2025.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).
Встановлені вище обставини, а саме факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.
Перевіркою наданого розрахунку інфляційних втрат та 3% річних судом встановлено, що позивачем арифметичні розрахунки зроблені правильно, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відповідно до частини 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
На підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 103 038,53 грн основної заборгованості, 4 606,01 грн 3 % річних, 19 883,13 грн втрат від інфляційних процесів підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі.
За подачу цього позову позивач сплатив 3028,00 грн судового збору за платіжним дорученням № 140610178 від 08.04.2025. Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 10.04.2025.
Згідно з частиною другою статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд звертає увагу на те, що позовна заява подана позивачем за допомогою підсистеми «Електронний суд».
При поданні до суду процесуальних документів в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що також передбачено Законом України «Про судовий збір».
Станом на 2026 рік (на час звернення позивача за даним позовом) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3328,00 грн (Закон України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»).
Зважаючи на це, при зверненні до суду із позовом позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача повністю в належній до сплати сумі 2662,40 грн.
Керуючись статтями 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського» (39617, Полтавська область, м.Кременчук, вул.Лікаря О.Богаєвського, буд. 60/1, ЄДРПОУ 01999613) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (36008, Полтавська область, м. Полтава, вул. Польська, 2а, код ЄДРПОУ 03338030) 103 038,53 грн основної заборгованості, 4 606,01 грн 3 % річних, 19 883,13 грн втрат від інфляційних процесів, 2662,40 грн судового збору.
Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Киричук О.А.