ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/12241/24 Головуючий у 1 інстанції: Гаврилюк В.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Кузьмишиної О.М.
Ключковича В.Ю.
За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - ГУ ДПС у Черкаській області), в якому просив визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12303/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 № 12304/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12308/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12309/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12310/23-00-24-04-01;
- податкове повідомлення-рішення від 23.08.2024 р. № 12311/23-00-24-04-01;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.08.2024 р. № 12306/23-00-24-04-01;
- рішення № 17307/23-00-24-04-01 від 13.11.2024 про застосування штрафних санкцій.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 23.08.2024 № 12303/23-00-24-04-01, № 12304/23-00-24-04-01, № 12308/23-00-24-04-01, № 12309/23-00-24-04-01, № 12310/23-00-24-04-01, № 12311/23-00-24-04-01, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 23.08.2024 № 12306/23-00-24-04-01 та рішення від 13.11.2024 № 17307/23-00-24-04-01.
Не погодившись із рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Черкаській області звернувся із апеляційною скаргою.
08 грудня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує рішення суду першої інстанції.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишено без задоволення. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2025 року залишено без змін.
До Шостого апеляційного адміністративного суду від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, в якій просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у Черкаській області на користь позивача ФОП ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 34 200,00 грн.
12 березня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління ДПС у Черкаській області надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткової постанови.
Пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 3 статті 252 КАС України визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. 
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи та приписи ч. 3 ст. 252 КАС України, вважає за необхідне розглянути питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду заяви на строк достатній для всебічного та повного розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відшкодування судових витрат, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Згідно статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За приписами частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно вимог ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 140/2131/19 зазначив наступне: «...Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем надано та матеріали справи містять:
- копія Договору про надання правничої допомоги від 03.06.2024; 
- копія акту приймання-передачі від 04.03.2026;
- копії платіжних інструкцій;
- копія довідки від 21.10.2025.
Відповідно до пункту 1.1. Договору про надання правничої допомоги від 03.06.2024, предметом Договору є надання Виконавцем замовнику правової допомоги у формі юридичних послуг, пов`язаних із захистом прав та законних інтересів Замовника перед Державною податковою службою України та її структурними підрозділами в тому числі, але не виключно - Головне управління ДПС у Черкаській області, під час проведення перевірок та при необхідності оскарження неправомірних дій посадових осіб податкової служби та рішень, в будь-якій юридичній формі, винесених за результатами таких перевірок шляхом:
1.1.1. забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Замовника у будь-якому статусі: позивача, відповідача, третьої особи, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
1.1.2. надання Замовнику правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань (як письмових, так і усних), правового супроводу його в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Замовника, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
1.1.3. представництво інтересів Замовника у судах під час здійснення цивільного, адміністративного судочинства, а також в інших державних та недержавних органах, перед фізичними та юридичними особами Представництво інтересів Замовника здійснюється в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.
Згідно пункту 1.2. Договору про надання правничої допомоги від 03.06.2024, надання юридичних послуг здійснюється у наступних формах: консультації усні та письмові; підготовка юридичних висновків; підготовка документів: договорів, позовних заяв, процесуальних заяв, скарг, клопотань, пояснень тошо; організація та забезпечення виїздів представника для представництва інтересів Замовника; інші види юридичних послуг за погодженням Сторін.
Приписами пункту 2.2. Договору про надання правничої допомоги від 03.06.2024 передбачено, зокрема, що Клієнт зобов`язаний оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання Договору, включаючи, але не виключно: судовий збір, авансовий збір (до Державної виконавчої служби) тощо, а також компенсувати Виконавцю витрати, пов`язані із виїздами для представництва Замовника (в т.ч. - витрати на відрядження); своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг за Договором.
У відповідності до пункту 3 Договору про надання правничої допомоги від 03.06.2024, за надання юридичних послуг, передбачених п. 1.1 Договору Замовник сплачує Виконавцю суму коштів із розрахунку 1800. 00 гри. (одна тисяча вісімсот гривень 00 коп.) за 1 годину роботи Виконавця. Оплата здійснюється Замовником на поточний банківський рахунок Виконавця на підставі вистеленого рахунку-фактури. Виконавець передає Замовнику особисто піл розпис або направляє цінною поштовою кореспонденцією Акт приймання-передачі наданих послуг, який Замовник зобов`язаний підписати та передати Виконавцю У випадку порушення Замовником вищевказаного обов`язку, надані послуги вважаються прийнятими Замовником.
Відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання професійної правничої допомоги № б/н від 03.06.2024 р., були надані наступні послуги з правової допомоги:
- аналіз апеляційної скарги ГУ ДПС у Черкаській області на рішення від 17.10.2025 р. по справі № 580/12241/24 (5 годин);
- вивчення судової практики стосовно апеляційного оскарження рішень адміністративних судів у подібних спорах (4 години);
- консультування відносно необхідності подання відзиву па апеляційну скаргу, перспектив розгляду апеляційної скарги (2 години);
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Черкаській області па рішення від 17.10.2025 р. по справі № 580/12241/24 (7 годин);
- виїзд до суду та участь у судовому засіданні Шостого апеляційного адміністративного суду (1 година).
Загальний обсяг робіт щодо надання правничої допомоги за вказаний період: 19 годин. 
Загалом вартість наданої правничої допомоги за вказаний період: 34 200 (тридцять чотири тисячі двісті) грн.
В силу вимог ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі № 808/1849/18 вказав наступне: «…Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».
Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 24 грудня 2024 року у справі №320/4936/23, від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 560/12697/21 дійшов до висновку про те, що «…розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг».
З огляду на викладене, обраховуючи доцільність понесених позивачем витрат належить аналізувати через призму не тільки долучених доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, але і з урахуванням складності справи та складності наданих послуг.
Так, у заяві від 12 березня 2026 року Головне управління ДПС у Черкаській області навело заперечення на заяву ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови та вказало, що витрата 19 год часу за супроводження судової справи №580/12241/24 в апеляційній інстанції є значно завищеною. До розрахунку адвокатом включено навіть дві години роботи, за консультування клієнта з приводу подання апеляційної скарги, що є нереалістичним.
Надаючи оцінку заявленому до відшкодування розміру судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує, що адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, під час апеляційного розгляду правова позиція позивача у справі не змінювалася, доводи відзиву на апеляційну скаргу в більшості відповідають доводам позовної заяви та висновкам суду першої інстанції.
Виходячи з вищенаведеного, також, слід зазначити, що заявником належно не обгрунтовано необхідності витрати 7 годин часу на підготовку тексту відзиву (12 сторінок) та направлення його до суду, відповідачу.
Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, беручи до уваги заперечення Головного управління ДПС у Черкаській області, зважаючи на предмет позову, фактичний об`єм виконаної роботи, вважає документально підтвердженими, розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до статті 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить йому суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
При цьому, судовою колегією враховується, що, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково та прийняти додаткову постанову про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 242, 243, 250, 252, 313, 321, 322, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, код ЄДРПОУ 44131663) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Кузьмишина О.М.

Ключкович В.Ю.