Справа №690/203/20
Провадження №1-кп/690/9/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 року         м. Багачеве
Багачевський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого – cудді     ОСОБА_1 
секретаря      ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Багачеве в режимі відеконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020250140000170 від 22 лютого 2020 року по обвинуваченню  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Козацьке, Звенигородського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, військовозобов`язаного, освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів      ОСОБА_4 
ОСОБА_5 
захисника      ОСОБА_6 
обвинуваченого     ОСОБА_3 
законного представника 
неповнолітньої потерпілої    ОСОБА_7 
представника неповнолітньої
потерпілої та законного 
представника      ОСОБА_8 
в с т а н о в и в:
в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 22.02.2020 близько 03 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо власного автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був розташований на узбіччі вулиці Ювілейна, поблизу перехрестя з проспектом Ватутіна (нова назва Незалежності) в місті Ватутіне (нова назва Багачеве), Звенигородського району, Черкаської області, заднім ходом виїхав на проїзну частину вулиці Ювілейна, після чого, перед початком руху не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав рух в напрямку проспекту Ватутіна (нова назва Незалежності) та здійснив наїзд лівою частиною транспортного засобу на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився ліворуч від водійських дверей автомобіля.
Внаслідок даної ДТП пішоход ОСОБА_9 , згідно з висновком експертизи № 05-11-02/36 від 23.02.2020, отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки із переломом лівої лопатки, переломом лівої ключиці, множинними переломами ребер, крововиливами в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, множинними розривами паріетальної та вісцеральної плеври, множинними розривами обох легень, множинними саднами грудної клітки, травма грудної клітки супроводжувалася розвитком двобічного гемопневмотораксу. Травма грудної клітки має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті. Закрита черепно-мозкова травма: ізольовані крововиливи під м`які мозкові оболонки, крововилив в лівий скроневий м`яз, синці, садна та забійні рани голови. Закрита черепно-мозкова травма в даному випадку не спричинила розвиток небезпечних для життя явищ, тому відносно живих осіб дана травма має ознаки ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я. Садна кінцівок, які відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Всі вище вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, виникли не більш як за кілька годин до настання смерті.
Смерть ОСОБА_9 настала від гострої легенево-серцевої недостатності, яка виникла внаслідок двобічного гемопневмотораксу, що виник внаслідок тупої травми грудної клітки із переломом лівої лопатки, переломом лівої ключиці, множинними переломами ребер, крововиливами в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, множинними розривами паріетальної та вісцеральної плеври, множинними розривами обох легень.
Між тілесними ушкодженнями у вигляді тупої травми грудної клітки із переломом лівої лопатки, переломом лівої ключиці, множинними переломами ребер, крововиливами в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, множинними розривами паріетальної та вісцелярної плеври, множинними розривами обох легень, множинними саднами грудної клітки, які супроводжувалися розвитком двобічного гемопневмотораксу та настанням смерті ОСОБА_9 мається прямий причинний зв`язок.
Відповідно до висновків судових автотехнічних експертиз № 4/279 від 15.04.2020 та № 4/344 від 18.05.2020 в діях водія автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, для виконання яких він перешкод технічного характеру не мав.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав частково, в судовому засіданні пояснив, що 22.02.2020 близько 03 год. ночі він під`їхав на автомобілі «Volkswagen Transporter» у центр міста Ватутіне (нова назва Багачеве) до магазину «Центрок», взяв каву та сів у машину. Потім до нього підійшов ОСОБА_10 , він запропонував сісти йому до машини та вони спілкувалися. Пізніше до них підійшов ОСОБА_11 , побачив ОСОБА_10 та теж сів у машину. ОСОБА_11 попросив його підкинути до вул. Ювілейної. Вони під`їхали до АТБ, там був карман для автомобіля, куди він заїхав та припаркувався. ОСОБА_11 запропонував випити кави, та вони пили каву. Бухману щось не сподобалося і він почав до нього чіплятися, а він розвернувся та пішов до машини, завів машину, відкрив вікно та закурив, ОСОБА_10 теж сів до машини та вони малися їхати. В цей час підійшов ОСОБА_11 до пасажирської дверки, де сидів ОСОБА_10 , так як хотів сісти, але він сказав йому, що їде додому та включив задню передачу та вивернув руль у право, почав рух та виїхав на дорогу, вивернув руль в ліво та включив першу передачу. Тим часом як він почав рух ОСОБА_11 зпереду автомобіля підбіг до водійських дверей та почав його шарпати за куртку, він тим часом відпустив щеплення і дав газу. Він почав рух, так як злякався. Він не замітив, що ОСОБА_11 попав йому під автомобіль. ОСОБА_10 сказав, що вони його переїхали. Він розвернув машину та вони під`їхали до ОСОБА_11 який лежав на дорозі, вони взяли його та поклали в машину і повезли на швидку допомогу м. Ватутіне (нова назва Багачеве). Коли під`їхали до швидкої він вийшов та почав стукати сильно у двері, через деякий час вийшла медсестра та запитала, що сталося. Він сказав, що чоловік впав з балкону та потрібна поміч, вона його оглянула, поміряла тиск і сказала що буде викликати поліцію, він сказав що не треба поліції, вона сказала, то везіть його в Звенигородку, і вони поїхали до ОСОБА_12 до лікарні. Там у них ніхто нічого не питав, ОСОБА_11 поклали на каталку та повезли. Вони сиділи чекали в машині. Потім їм сказали що ОСОБА_11 помер, він був у шоці. Коли приїхали працівники поліції він все розповів.
Заявлений цивільний позов він не визнає, оскільки вважає, що у тому що сталося більше винен сам ОСОБА_9 ..
Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також показами свідків та доказами, що були предметом дослідження в судовому засіданні, які ретельно перевірені та оцінені судом, узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення цього процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.02.2020 (т. 1 а.п.119), з якого вбачається, що 22.02.2020 було зареєстровано кримінальне провадження по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_9 , який помер у Звенигородській ЦРЛ внаслідок тілесних ушкоджень завданих ДТП;
- протоколом огляду місця події від 22.02.2020 (т.1 а.п.120-121) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.122-131), з якого вбачається, що біля приміщення Звенигородської ЦРЛ було оглянуто автомобіль «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , на якому було виявлено вм`ятину та сліди речовини бурого кольору та було вилучено змиви;
- протоколом огляду місця події від 22.02.2020 (т.1 а.п.132-133) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.134-136), з якого вбачається, що було оглянуто труп ОСОБА_9 в реанімаційному відділенні Звенигородської ЦРЛ, на якому виявлено травми у виді рваної рани лівої надбрівної області, множинні переломи ребер з обох сторін, ссадна нижніх та верхніх кінцівок і тулуба;
- протоколом огляду місця події від 22.02.2020 (т.1 а.п.137-139) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.140-144), з якого вбачається, що в оглядовому кабінеті Звенигородської ЦРЛ було оглянуто одяг та речі, в яких було доставлено ОСОБА_9 до лікарні, зі слідами бурого кольору та які було вилучено, а саме взуття, спортивні штани та кофта, футболка та куртка, викрутка, мобільний телефон, зв`язка ключів та грошові кошти;
- протоколом огляду місцевості від 22.02.2020 (т.1 а.п.145-148) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.149-155), з якого вбачається, що було оглянуто місце ДТП на перехресті вул. Ювілейна та пр-ту Ватутіна (нова назва Незалежності) в м. Ватутіне (нова назва Багачеве), Звенигородського р-ну, Черкаської обл., з якого вилучено змиви рідини бурого кольору, волосся та уламки пластику з поверхні асфальту;
- протоколом огляду транспортного засобу від 22.02.2020 (т.1 а.п.156-157) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.158-162), з якого вбачається, що було оглянуто автомобіль «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому маються пошкодження кузова та піддона;
- з висновку щодо результатів медичного огляду від 22.02.2020 (т.1 а.п.163) вбачається, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 0,6 проміле;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2020 (т.1 а.п.164-166) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.167-169), з якого вбачається, що було проведено слідчий експеримент з участю свідка ОСОБА_13 , де свідок показав та розказав, де знаходився транспортний засіб, вказав як ОСОБА_9 намагався витягти ОСОБА_3 через відчинене вікно, та як ОСОБА_3 заднім ходом виїжджав на проїзну частину, під час чого завдав удар лівим крилом авто по ОСОБА_9 та вказав місце наїзду;
- відповідно до висновку експертизи № 05-11-02/26 від 14.05.2020 (т.1 а.п.172-174) на трупі ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки із переломом лівої лопатки, переломом лівої ключиці, множинними переломами ребер, крововиливами в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, множинними розривами паріетальної та вісцеральної плеври, множинними розривами обох легень, множинними саднами грудної клітки, травма грудної клітки супроводжувалася розвитком двобічного гемопневмотораксу. Травма грудної клітки має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті. Закрита черепно-мозкова травма: ізольовані крововиливи під м`які мозкові оболонки, крововилив в лівий скроневий м`яз, синці, садна та забійні рани голови. Закрита черепно-мозкова травма в даному випадку не спричинила розвиток небезпечних для життя явищ, тому відносно живих осіб дана травма має ознаки ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я. Садна кінцівок, які відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Всі вище вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, виникли не більш як за кілька годин до настання смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від гострої легенево-серцевої недостатності, яка виникла внаслідок двобічного гемопневмотораксу, що виник внаслідок тупої травми грудної клітки із переломом лівої лопатки, переломом лівої ключиці, множинними переломами ребер, крововиливами в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, множинними розривами паріетальної та вісцеральної плеври, множинними розривами обох легень. При токсикологічній експертизі крові від трупу виявлено етиловий спирт в концентрації 2,39 проміле, що відносно живої особи відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння. Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 06 год. 52 хв.;
- постановою про визнання предметів речовими доказами та визначення їх місця зберігання від 22.02.2020 (т.1 а.п.199-200), з якої вбачається, що автомобіль «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане 30.05.2006 відділенням ДАІ м. Звенигородка, технічний паспорт НОМЕР_3 на автомобіль «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змив рідини бурого кольору з поверхні асфальту, який поміщено до паперового конверту; волосся з поверхні асфальту, яке поміщено до паперового конверту; два фрагменти пластику, які поміщені до сейф-пакету № 4289038; змив зі сліду речовини бурого кольору з дверцят багажного відділення автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту; два вирізи з полімерних мішків, на яких наявні плями речовини бурого кольору, які поміщено до паперових конвертів; один виріз з картонного покриття підлоги багажного відділення автомобіля «Volkswagen Transporter», який поміщено до паперового конверту; три сліди папілярних візерунків з дверцят автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , які у подальшому накладено на аркуш паперу та поміщено до сейф-пакету № 7039626; змив з поверхні пластикового захисту днища автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту; мікронакладення частини тканини (ворсини) чорного кольору з поверхні пластикового захисту днища автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яку поміщено до паперового конверту; кофта спортивна чорного кольору з трьома білими повздовжніми смугами на рукавах, штани спортивні чорного кольору з написом «Adidas», футболка темного кольору з написом на передній частині літерами білого кольору «HOLLISTER CALIFORNIA», які поміщено до сейф-пакету №INZ4004275; куртка коричневого кольору, яку поміщено до сейф-пакету №INZ4004274; зв`язка з двох ключів та брелком з написом «KALE», яку поміщено до сейф-пакету № 7052475; викрутка плоска з ручкою чорно-помаранчевого кольору, яку поміщено до сейф-пакету №7052476; мобільний телефон «НТС», ІМЕІ № НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №7052477; грошові коштів в загальній сумі 22 гривні 10 копійок – купюрами номіналом 20 гривень – 1 шт., 1 гривня – 1 шт., монети – номіналом 25 копійок – 4 шт., 10 копійок – 1 шт., які поміщено до паперового конверту; плавки синього кольору, шкарпетки сірого кольору, які поміщено до сейф - пакету № 4378073; взуття темного кольору з написом «Reebok», що поміщено до сейф-пакету №INZ3002123 – визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та визначено місце їх зберігання;
- відповідно до висновку експертизи № 4/279 від 15.04.2020 (т.1 а.п.230-233) в діях водія автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, для виконання яких він перешкод технічного характеру не мав;
- відповідно до висновку експертизи № 05-11-02/36/2 від 14.05.2020 (т.1 а.п.238-240) смерть ОСОБА_9 настала від гострої легенево-серцевої недостатності, яка виникла внаслідок двобічного гемопневмотораксу, що виник внаслідок тупої травми грудної клітки із переломом лівої лопатки, переломом лівої ключиці, множинними переломами ребер, крововиливами в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, множинними розривами паріетальної та вісцеральної плеври, множинними розривами обох легень. На трупі ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітки із переломом лівої лопатки, переломом лівої ключиці, множинними переломами ребер, крововиливами в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, множинними розривами паріетальної та вісцеральної плеври, множинними розривами обох легень, множинними саднами грудної клітки, травма грудної клітки супроводжувалася розвитком двобічного гемопневмотораксу. Травма грудної клітки має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті. Закрита черепно-мозкова травма: ізольовані крововиливи під м`які мозкові оболонки, крововилив в лівий скроневий м`яз, синці, садна та забійні рани голови. Закрита черепно-мозкова травма в даному випадку не спричинила розвиток небезпечних для життя явищ, тому відносно живих осіб дана травма має ознаки ушкоджень середньої тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я. Садна кінцівок, які відносно живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Всі вище вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, виникли не більш як за кілька годин до настання смерті. Між тілесними ушкодженнями у вигляді тупої травми грудної клітки із переломом лівої лопатки, переломом лівої ключиці, множинними переломами ребер, крововиливами в м`які тканини грудної клітки навколо переломів, множинними розривами паріетальної та вісцелярної плеври, множинними розривами обох легень, множинними саднами грудної клітки, які супроводжувалися розвитком двобічного гемопневмотораксу та настанням смерті ОСОБА_9 мається прямий причинний зв`язок. При токсикологічній експертизі крові від трупу виявлено етиловий спирт в концентрації 2,39 проміле, що відносно живої особи відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння. Смерть ОСОБА_9 настала 22.02.2020 о 06 год. 52 хв.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2020 (т.1 а.п.241-245) та фото таблицею до нього (т.1 а.п.246-249), з якого вбачається, що було проведено слідчий експеримент з участю ОСОБА_3 , де він показав та розказав звідки починав рух на своєму транспортному засобі та вказав місце на проїзній частині по вул. Ювілейній, куди він виїхав, також вказав як ОСОБА_9 кинувся на нього через відчинене вікно та місце наїзду на ОСОБА_9 ;
- відповідно до висновку експертизи № 4/344 від 18.05.2020 (т.2 а.п.6-9) в діях водія автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, для виконання яких він перешкод технічного характеру не мав;
- показами свідка ОСОБА_14 , яка суду пояснила, що вона працює фельдшером підстанції швидкої допомоги Ватутінської (нова назва Багачевської) міської лікарні. Подія була 22 лютого після 05 год. ранку. Вона заступила на чергування у нічну зміну 21.02.2020 року з 20 год. ввечері до 08 год. ранку. 22 лютого біля 05 год. ранку на територію, де розташована швидка допомога заїхав мікроавтобус. З нього вискочили хлопці та шукали лікаря. Лікаря не було, то вийшла вона. Вона запитала що трапилося. Почали розповідати та сказали подивитися. Збили машиною людину. Вона сказала, що буде викликати поліцію, а вони категорично заперечували виклик поліції, пропонували їй гроші. ОСОБА_15 лежала в мікроавтобусі всередині, вона поміряла тиск, вони її відштовхнули від машини та поїхали. Вона не пам`ятає хто був за кермом, вона впізнає обвинуваченого. Він був, і ще один, вони були в світлій одежі. Про обставини вони не розповідали. Коли вона поміряла тиск, то він був більш менш нормальний. А сам чоловік був весь у крові. Коли вони поїхали, вона повідомила в поліцію, оскільки перед ними приїжджали працівники поліції приблизно за годину до них і запитували чи ніхто не звертався про допомогу з приводу збиття людини. В цей день нікого не привозили після ДТП. Хлопці вискочили з мікроавтобуса з водійського і пасажирського сидіння. Вони сказали, що вони збили людину. Дані особи в приміщення не заходили. Від них чутно було запах алкоголю;
- показами свідка ОСОБА_16 , який суду пояснив, що він працює лікарем анестезіологом Звенигородської ЦРЛ та з 21 по 22.02.2020 він знаходився на чергуванні в лікарні. Потерпілого доставили до лікарні 22.02.2020 о 06:20 год. ранку до приймального відділення. Йому зателефонували, він був у відділенні реанімації. Сказали, що людина у край тяжкому стані і людину о 06:22 год. було піднято до реанімаційного відділення. Під час огляду через декілька хвилин у людини була зупинка сердечної діяльності. Він був у край тяжкому стані без свідомості, травма черепно-мозкова, травма грудної клітки закрита, множинні садна тулуба та кінцівок. О 06 год. 22 хв. були розпочаті реанімаційні заходи, які були проведені в повному обсязі. Однак була констатована смерть особи о 06 год. 52 хв.. З приймального відділення йому повідомили, що дана особа впала. Особу доставили дві особи. З ними він не спілкувався. Особи були чоловічої статі середнього віку. Поліція приїхала у лікарню десь до 08 год., вони його опитали. Щодо осіб, які доставили потерпілого до лікарні, то йому нічого не відомо;
- показами свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що подія відбулася в ніч з 21 на 22.02.2020, десь біля 03 год. ночі він вийшов з дому по вул. Звенигородській та прямував до вул. Ювілейної в м. Ватутіне (нова назва Багачеве) по своїм справах. В центрі міста він зустрів ОСОБА_17 та ОСОБА_11 , які були на автомобілі «Фольцваген Т-5», які запропонували йому під`їхати до вул. Ювілейної, на що він погодився. На вул. Ювілейній біля кавового апарату перед бетонними плитами на парковці ОСОБА_17 припаркував автомобіль. Вони всі вийшли з автомобіля і біля апарату з кавою розмовляли. В цей час між ОСОБА_17 і ОСОБА_11 виник конфлікт. Він їх розборонив. Лоцман сів до автомобіля за кермо, а він сів на пасажирське сидіння біля нього. Коли ОСОБА_17 завів автомобіль то ОСОБА_11 обійшовши автомобіль з заді, підійшов до дверей місця водія, де був ОСОБА_17 і знову почав його штурхати через відкрите вікно. Потім на протязі декількох секунд автомобіль дьорнувся назад, а потім вперед на розворот. Коли автомобіль почав рух, то він відчув удар. Після того, як вони з ОСОБА_17 розвернулися по колу, то помітили ОСОБА_11 , який лежав на обочині, де до цього був припаркований автомобіль. ОСОБА_11 був без свідомості. Вони з ОСОБА_17 підняли його та положили в салон автомобіля і повезли на швидку допомогу в м. Ватутіне (нова назва Багачеве). На швидкій їх не прийняли, бо сказали, що у них немає перчаток, а без них вони не можуть оглядати потерпілого. Тоді вони поїхали до лікарні м. Звенигородка. Там здали ОСОБА_11 у приймальне відділення, він був у крові та болоті, на обличчі садна. Поліцію вони не викликали. З працівниками поліції вони зустрілися в лікарні м. Звенигородка. О якій годині вони приїхали до м. Звенигородка він не пам`ятає. Працівникам поліції пояснили, що ОСОБА_17 автомобілем наїхав на ОСОБА_11 .
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо. 
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 .. 
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим, а також іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою в стані алкогольного сп`яніння.
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується посередньо.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також враховує обставини справи, особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше. А також приймає до уваги дії обвинуваченого під час вчинення кримінального правопорушення та поведінку після його вчинення, а також його відношення до вчиненого. Відповідно до підготовленої та наданої суду органом пробації досудової доповіді про обвинуваченого (т.1 а.п.94), обвинувачений має загальний середній рівень ризику небезпеки для суспільства. 
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому суд звертає увагу на неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_9 , яким були створені умови спричинення відповідних наслідків.
А також врахувавши думку сторони обвинувачення, представника потерпілої та захисника обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та надасть можливість останньому довести розуміння своїх протиправних дій та своє виправлення. 
Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.
Приймаючи таке рішення, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 під час підготовчого судового засідання подано цивільний позов до відповідача – обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.
В силу ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Стороні захисту вказані докази відкриті, копію позову із додатками вручено, щодо прийняття й розгляду цивільного позову учасники судового провадження не заперечували. Відзив на заявлені позовні вимоги не подавався.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_18 не визнав, вважає, що сума моральної шкоди, яку просить стягнути позивач з нього є значно завищеною. Крім того вважає, що так сталося з вини самого ОСОБА_9 ..
Враховуючи, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушення, то суд переходить до розгляду питання щодо вказаного цивільного позову.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Представник потерпілої ОСОБА_18 позов обґрунтувала тим, що внаслідок ДТП, яке сталось 22.02.2020 близько 03:30 год. з вини обвинуваченого ОСОБА_3 . ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер, та який був батьком неповнолітньої ОСОБА_18 .. У зв`язку зі смертю ОСОБА_9 його дочці ОСОБА_18 було завдано моральну шкоду. Його дочка відчувала невпинний біль від втрати батька, її емоційний стан дуже нестійкий, вона відчувала глибокі моральні страждання у вигляді відчуття горя та непоправимої втрати. 
Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 , в інтересах якої, як законний представник, діє ОСОБА_7 моральної шкоди, пов`язаної зі смертю батька ОСОБА_9 в розмірі 300 000, 00 грн..
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 04 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Померлий ОСОБА_9 є батьком неповнолітньої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 12.04.2007 року.
Суд, на підставі ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, бере до уваги правову позицію сформовану у Постанові Касаційного кримінального суду від 21 травня 2020 року (справа №202/3076/18).
Таким чином суд вважає за необхідним цивільний позов задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_18 моральну шкоду в розмірі 300 000, 00 грн..
Розглядаючи питання щодо стягнення з обвинуваченого витрат, які була змушена понести потерпіла у зв`язку з необхідністю звернутись за правовою допомогою, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються зокрема із витрат на правову допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
Положеннями ч. 1 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави.
За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на таку допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК).
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
Так, представник потерпілої у позові зазначає, що розмір понесених витрат на правову допомогу складає 9 000, 00 грн..
Зазначене підтверджуються долученими до позовної заяви договором про надання правової допомоги, ордером, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, додатком про проведений розрахунок та розрахунком.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі №922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. (Постанова Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №300/3178/20).
Відповідно до ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Враховуючи особливості розгляду справи, її значення для учасників, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру, співмірності та складністю справи про вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що зазначені потерпілою витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000, 00 грн. є у повній мірі обґрунтованими, та приходить до висновку про стягнення цих витрат з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_18 у розмірі 9 000, 00 грн..
Враховуючи положення ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 3505 грн. 74 коп.. 
Відповідно до ст. 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.02.2020.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд –

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 обрати у виді тримання під вартою до набрання даним вироком законної сили, взявши його під варту із зали суду. 
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 20 березня 2026 року, дня взяття його під варту.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_3 , період часу його попереднього ув`язнення з дати затримання, з 24 лютого 2020 року по 16 квітня 2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов ОСОБА_18 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення – задовольнити повністю.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Козацьке, Звенигородського району, Черкаської області, паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 15 березня 2012 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 на користь потерпілої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 завдану моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Козацьке, Звенигородського району, Черкаської області, паспорт серія НОМЕР_6 , виданий Ватутінським МВ УМВС України в Черкаській області 15 березня 2012 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 на користь держави отримувач: ГУК у Черкаській обл../тг.Черкаси/24060300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA198999980313060115000023759, код класифікації доходів бюджету: 24060300 витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 3 505 (три тисячі п`ятсот п`ять) гривень 74 копійок.
Зняти арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2020 року, а саме: з автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане 30 травня 2006 року відділенням ДАІ м.Звенигородка; технічного паспорта НОМЕР_3 на автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; змивів рідини бурого кольору з поверхні асфальту, який поміщено до паперового конверту; волосся з поверхні асфальту, яке поміщено до паперового конверту; два фрагменти пластику, які поміщені до сейф-пакету № 4289038; змивів зі сліду речовини бурого кольору з дверцят багажного відділення автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту; двох вирізів з полімерних мішків, на яких наявні плями речовини бурого кольору, які поміщено до паперових конвертів; одного вирізу з картонного покриття підлоги багажного відділення автомобіля «Volkswagen Transporter», який поміщено до паперового конверту; трьох слідів папілярних візерунків з дверцят автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які у подальшому накладено на аркуш паперу та поміщено до сейф-пакету № 7039626; змивів з поверхні пластикового захисту днища автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту; мікронакладень частини тканини (ворсини) чорного кольору з поверхні пластикового захисту днища автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яку поміщено до паперового конверту; кофти спортивної чорного кольору з трьома білими повздовжніми смугами на рукавах, штанів спортивних чорного кольору з написом «Adidas», футболки темного кольору з написом на передній частині літерами білого кольору «HOLLISTER CALIFORNIA», які поміщено до сейф-пакету №INZ4004275; куртки коричневого кольору, яку поміщено до сейф-пакету №INZ4004274; зв`язки з двох ключів та брелком з написом «KALE», який поміщено до сейф-пакету № 7052475; викрутки пласкої з ручкою чорно-помаранчевого кольору, яку поміщено до сейф-пакету №7052476; мобільного телефону «НТС», ІМЕІ № НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №7052477; грошових коштів в загальній сумі 22 гривні 10 копійок – купюрами номіналом 20 гривень – 1 шт., 1 гривня – 1 шт., монети – номіналом 25 копійок – 4 шт., 10 копійок – 1 шт., які поміщено до паперового конверту; плавок синього кольору, шкарпеток сірого кольору, які поміщено до сейф - пакету № 4378073; взуття темного кольору з написом «Reebok» - поміщено до сейф-пакету №INZ3002123.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 
- автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області передати власнику ОСОБА_3 ;
- посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане 30 травня 2006 року відділенням ДАІ м.Звенигородка та технічний паспорт НОМЕР_3 на автомобіль «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження повернути власнику ОСОБА_3 ;
- змив рідини бурого кольору з поверхні асфальту, який поміщено до паперового конверту; волосся з поверхні асфальту, яке поміщено до паперового конверту; два фрагменти пластику, які поміщені до сейф-пакету № 4289038; змив зі сліду речовини бурого кольору з дверцят багажного відділення автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту; два вирізи з полімерних мішків, на яких наявні плями речовини бурого кольору, які поміщено до паперових конвертів; один виріз з картонного покриття підлоги багажного відділення автомобіля «Volkswagen Transporter», який поміщено до паперового конверту; три сліди папілярних візерунків з дверцят автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , які у подальшому накладено на аркуш паперу та поміщено до сейф-пакету № 7039626; змив з поверхні пластикового захисту днища автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено до паперового конверту; мікронакладення частини тканини (ворсини) чорного кольору з поверхні пластикового захисту днища автомобіля «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яку поміщено до паперового конверту; кофта спортивна чорного кольору з трьома білими повздовжніми смугами на рукавах, штани спортивні чорного кольору з написом «Adidas», футболка темного кольору з написом на передній частині літерами білого кольору «HOLLISTER CALIFORNIA», які поміщено до сейф-пакету № INZ4004275; куртка коричневого кольору, яку поміщено до сейф-пакету № INZ4004274; зв`язка з двох ключів та брелком з написом «KALE», яку поміщено до сейф-пакету № 7052475; викрутка пласка з ручкою чорно-помаранчевого кольору, яку поміщено до сейф-пакету № 7052476; плавки синього кольору, шкарпетки сірого кольору, які поміщено до сейф - пакету № 4378073; взуття темного кольору з написом «Reebok», що поміщено до сейф-пакету № INZ3002123, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області – знищити.
Речові докази мобільний телефон «НТС», ІМЕІ № НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №7052477; грошові кошти в загальній сумі 22 гривні 10 копійок – купюрами номіналом 20 гривень – 1 шт., 1 гривня – 1 шт., монети – номіналом 25 копійок – 4 шт., 10 копійок – 1 шт., які поміщено до паперового конверту, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області – передати потерпілій ОСОБА_18 .
Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду, через Багачевський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Головуючий       ОСОБА_1