1	Справа № 335/1001/26  3/335/415/2026 	

ПОСТАНОВА
про закриття провадження у справі

5 березня 2026 року суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Соболєва І. П., розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця сержанта безпілотних систем, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі – КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 568578 від 17.01.2026, 16.01.2026 о 23:57 год. в м. Запоріжжі, пр. Соборний, 200, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес Бенц ML270», д.н. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер 6820» та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування відсторонений, про повторність попереджений, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі – ПДР України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував, пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Алкотестера Драгер». Відмітив, що під час спілкування з працівниками патрульної поліції, останні повідомили йому, що «Алкотестеру Драгера» на встановлення факту алкогольного сп`яніння в них немає, вимагали затриматись, поки даний тестер не підвезуть, на що він погодився. Після того, як під`їхав інший автомобіль патрульної поліції, то в співпрацівників патрульної поліції теж «алкотестеру» не було, після чого знов стали наполягали на його затриманні, на що він також погодився почекати, але в нього виникли сумніви щодо правомірних дій працівників поліції. Також ОСОБА_1 пояснив, що він є добровільно мобілізованим з лютого 2022 року та активно приймає участь у виконанні бойових завдань у захисті територіальної цілісності території України, ним були отримані поранення, зокрема акуборотравма, про що свідчать відповідні документи, тому його поведінка зі сторони може і здалася дивною. Але наполягає, що в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння не перебував, мав бажання пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі, але були непорозуміння з працівниками поліції. Просив провадження по справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт; довідка про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами; DVD диск з відеозаписом; при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, в судовому засіданні були переглянуті додаток до протоколу - диск з відео записом. Верховний суд у своїй постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).
Відповідно до відеозаписів факт руху ТЗ з д.н. LBI67604 та факту зупинки зафіксований о 23:56 год., надалі відео переривається. З наявних у справі відеозаписів неможливо встановити підставу такої зупинки т.з., першочергового спілкування, не зафіксовано яким чином та за якими ознаками працівники поліції визначили первинні ознаки алкогольного сп`яніння, яким чином взагалі було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, як відбулась пропозиція пройти огляд та чи пропонувався взагалі ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, підстави того, причини виклику другого екіпажу.
В подальшому, з відеозапису іншого патрульного автомобіля, вбачається, що інший екіпаж отримує виклик про необхідність під`їхати від проспекту Соборного у бік проспекту Металургів. Під`їхавши о 00:03 год., працівники поліції підійшли до автомобіля, де стояв ОСОБА_1 та інші патрульні. Далі ОСОБА_1 повідомляє, що його зупинили оскільки в нього «польські номери автомобілю». Другий екіпаж запитує у першого екіпажу поліцейських про ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 . При цьому, суд звертає увагу, що на вказаному відео відсутні події, які відбувалися за участі працівників першого екіпажу, тобто відсутні відеозаписи біля 7 хв. 
З відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, пояснює що є військовослужбовцем, виконує військовий обов`язок на службовому транспорті. В ході діалогу з водієм, поліцейськими роз`яснюється, що йому необхідно пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкотестер Драгер» на що ОСОБА_1 після роз`яснення працівниками поліції, що прилад може і не показати «перебування його у стані алкогольного сп`яніння», погодився. Втім такого приладу у вказаних працівників поліції не було, тоді вони викликали третій екіпаж. Після тривалого часу, після приїзду третього екіпажу, ОСОБА_1 повідомляє, що оскільки є військовим, виконує наказ командира, огляд на стан сп`яніння буде проходити лише в присутності нього (командира), оскільки він підкорюється лише йому, попросив почекати та наголосив працівникам, що не відмовляється від проходження огляду. В подальшому, через деякий час, ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на місці, бажає проїхати до медичного закладу, та дочекатися його адвоката. Не дивлячись на це, поліцейські оцінили дії ОСОБА_1 , як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і розпочали складання протоколу щодо нього, за порушення п. 2.5 ПДР без присутності захисника.
Аналізуючи вищенаведене, у суду виникли сумніви щодо правомірних дій працівників поліції.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Отже переглянутий в судовому засіданні доказ, дійшов своєї оцінки та аналізу, з чого свідчить про відсутність відмови водія ОСОБА_1 від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановлений законом спосіб та порядку. 
Як витікає з відео, стратегія особи щодо якої складено протокол ОСОБА_1 не була способом ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.
При цьому, як слідує з матеріалів справи та відеозапису, працівниками поліції не задокументовано факту порушення водієм будь-яких положень ПДР, у рапорті працівником поліції також не зазначено, що стало підставою для зупинки, не зазначено в чому полягала неможливість своєчасного та оперативного забезпечення ОСОБА_1 умов для проходження «алкотесту» на місці. 
Суд вважає, що за тих обставин, які зафіксовані на відео, поспіх поліцейського, в даній ситуації, є невиправданим. Крім цього, відеозаписом підтверджується те, що ОСОБА_1 висловлював намір та бажання скористатися правом на захист, йому не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів допустимість здобутих доказів поліцейськими.
При цьому, поведінка ОСОБА_1 повністю відповідає обстановці, він чітко відповідає на питання поліцейського тощо. 
Крім того, щодо застосованої до ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
При цьому, наявність спеціального суб`єктам - військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби, зумовлює застосування спеціального порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого ст. 266-1 КУпАП, та у разі відмови, відповідальності за іншими нормами законодавства про адміністративні правопорушення.
Частиною 1 ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-ІХ від 13.12.2022 року КУпАП було доповнено спеціальною нормою ст. 266-1 «Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».
Тобто, направлення/огляд зазначених осіб на стан алкогольного сп`яніння має відбуватися лише у відповідності до цих положень Кодексу.
Так, згідно з ч.ч. 2, 4, 5, 6, 7 та 8 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного сп`яніння та виконують обов`язки військової служби, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного сп`яніння та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Наведені норми КУпАП також кореспондуються із положеннями Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 515 від 10.10.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2016 року за № 1429/29559 (п. 7 гл. 3 розд. VIII).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби унормовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема, на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
У даній справі, поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має військове звання сержант, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 та 16.01.2026 о 23:57 год, виконував обов`язки військової служби на транспортному засобі, який належить вказаній військовій частині. Дана обставина матеріалами справи не спростовується та підтверджується дорожнім листом.
Як вбачається з наданого дорожнього листа ВЧ НОМЕР_3 № 4412, з 10.01.2026 по 25.01.2026 сержант ОСОБА_1 є таким, що брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, маршрут його руху Запоріжжя-Малокатеринівка-Запоріжжя. Перед початком руху 15.01.2026, 16.01.2026 та 17.01.2026 пройшов медичний огляд та був допущений до рейсу, що ще раз вказує на відсутність у ОСОБА_1 , наміру ухилятись від будь якого освідування, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. 
Водночас, працівники поліції не звернув уваги, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має статус спеціального суб`єктам. В даному випадку, працівники поліції встановивши, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, пропонуючи йому провести огляд на місці зупинки транспортного засобу, є не уповноваженими на те особами, а він підлягав, у разі виявлення ознак сп`яніння, огляду в іншому порядку, встановленому для військовослужбовців. 
Адміністративне правопорушення, вчинене військовослужбовцем, тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену гл. 13-Б (військові адміністративні правопорушення) КУпАП.
Таким чином, враховуючи статус суб`єктам відповідальності, вчинене правопорушення не підлягає правому регулюванню за правилами гл. 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» КУпАП, на підставі якої співробітниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Положеннями ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Зважаючи, що у відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби та враховуючи норми ст. 172-20 КУпАП щодо притягнення до відповідальності військовослужбовця за виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, військовослужбовець ОСОБА_1 підлягає огляду і відповідальності за правилами ст.ст. 266-1 та 172-20 КУпАП, а не ст.ст. 266 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи суд враховує аналогічну правову позицію судів апеляційної інстанції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у яких особами, що притягаються до адміністративної відповідальності, є військовослужбовці, викладену, зокрема, у постановах від 07 серпня 2025 року (справа № 678/465/25), 14 жовтня 2025 року (справа № 682/1661/25), 01 грудня 2025 року (справа № 537/3746/25), а також рекомендаційний лист голови Касаційного кримінального суду Верховного Суду № 748/0/158-25 від 17.12.2025.
Таким чином, за недоведеності об`єктивної сторони правопорушення, а також спеціального суб`єктам правопорушення, а також відсутністю в матеріалах справи належних доказів винності особи у вчиненні правопорушення, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 27, 34, 35, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя         І. П. Соболєва