Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року справа №520/33409/24 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), в якому просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , код НОМЕР_4 МОУ, щодо не нарахування та невиплати солдату ОСОБА_1 , додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з серпня 2023 року по жовтень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, у період з 23.08.2023 по 07.09.2023, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у період з 07.09.2023 по 07.10.2023;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_4 МОУ, нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 , додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з серпня 2023 року по жовтень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, у період з 23.08.2023 по 07.09.2023, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у період з 07.09.2023 по 07.10.2023, у розмірі збільшеному до 100000,00 грн, з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не нараховано та невиплачено ОСОБА_1 , додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з серпня 2023 року по жовтень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, у період з 23.08.2023 по 07.09.2023, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у період з 07.09.2023 по 07.10.2023.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.
Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
Суддя у період з 28.04.2025 по 02.05.2025, з 14.07.2025 по 28.07.2025 перебував у відпустці, 01.08.2025 перебував на навчанні, з 04.08.2025 по 05.08.2025, з 10.11.2025 по 14.11.2025 та з 22.12.2025 по 13.01.2026 перебував у відпустці.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивач був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та згідно витягу з наказу № 34 від 26.02.2022 з 26 лютого 2022 року зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 на посаду стрілець стрілецького відділення, стрілецького взводу, стрілецької роти про що також свідчить копія довідки командира в/ч НОМЕР_1 № 47 від 24.03.2022.
04 грудня 2022 року під час виконання бойового завдання, перебуваючи в районі н.п. Курдюмівка, Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_1 отримав важке поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, а саме: поранення МВОСП обох нижніх кінцівок, лівого передпліччя, лівої кисті, закритий перелом обох кінцівок в/3 лівої гомілки. 04 грудня 2022 року був доставлений до стабпункту ЛСБ-93 м. Часів Яр, переведений до ВМГ-65 м. Дружківка, де була проведена операція (04.12.2022р.): ПХО вогнепальних ран обох гомілок, лівого стегна, лівого передпліччя. МОС АЗФ лівої гомілки, що підтверджується копією довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №153 від 15.01.2023, медичної характеристики начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 . 
Того ж дня направлений на лікування до АДРЕСА_4 та у період з 04 грудня 2022 року по 06 грудня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МКЛ №6 ДМР м. Дніпро та був направлений для подальшого лікування в інший заклад охорони здоров`я, що підтверджується копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1711122 від 06.12.2022 р., медичної характеристики начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 . 
У період з 07 грудня 2022 року по 14 грудня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна клінічна лікарня» ВОР, де 09.12.2022 року проведена операція: видалення металевих осколків обох нижніх кінцівок, лівого передпліччя, що підтверджується копіями: виписки №19710 від 14.12.2022 та медичної характеристики начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 . 
Згідно копії виписки №13545 від 28.12.2022 та медичної характеристики начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 позивач, з 14 грудня 2022 року по 28 грудня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КВП «Ковельська центральна районна лікарня». 
За висновками ВЛК: № 176 від 28.12.2022, № 904 від 06.02.2023, перебував у відпустці за станом здоров`я, у період з 29 грудня 2022 року по 28 січня 2023 року на підставі довідки ВЛК позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 (з правами госпітальної ВЛК) №176 від 27.12.2022 та у період з 07 лютого 2023 року по 08 березня 2023 року на підставі довідки ВЛК в/ч НОМЕР_6 від 06.02.2023 №904, що також підтверджується копією медичної характеристики начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 . 
У період з 21 березня 2023 року по 24 березня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в ВМКЦ ПнР, оглянутий травматологом ВМКЦ ПнР. Проведено оперативне лікування : ІНФОРМАЦІЯ_2 з лівої гомілки, фіксація лівої гомілки U-подібною гіпсовою пов`язкою, що підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4394 від 24.03.2023.
За медичною характеристикою начальника медичної служби в/ч НОМЕР_1 на солдата ОСОБА_1 заключний діагноз: «Стан після МВТ (04.12.2022) — множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень лівого передпліччя, лівої кисті, обох нижніх кінцівок з відкритим вогнепальним переломом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням. Стан після операцій : 04.12.2022 — МОС АЗФ перелому великогомілкової кістки, ПХО вогнепальних ран, 09.12.2022 — видалення металевих осколків обох нижніх кінцівок, лівого передпліччя, 21.03.2023 — демонтаж АЗФ з лівої гомілки, фіксація лівої гомілки U-подібною гіпсовою пов`язкою».
За висновками ВЛК № 645 від 24.03.2023, перебував у відпустці за станом здоров`я у період з 28 березня 2023 року по 26 квітня 2023 року. 
15.05.2023 солдату ОСОБА_1 , проведено медичний огляд Гарнізоною ВЛК в/ч НОМЕР_7 , якою засвідчено що травма кваліфікується як тяжка. Поранення, травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини про що свідчить копія довідки Гарнізоної ВЛК в/ч НОМЕР_7 №4080 від 15.05.2023.
У період з 24 травня 2023 року по 29 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в ККП ХОР «Обласний госпіталь ветеранів війни», що підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2176 від 29.05.2023.
29.05.2023 солдату ОСОБА_1 , проведено медичний огляд у тимчасовій ВЛК ККП ХОР «Обласний госпіталь ветеранів війни», якою зазначено, що травма кваліфікується, як тяжка. Поранення, травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Потребує реабілітації в МРЦ МВС «Миргород», згідно копії довідки тимчасової ВЛК ККП ХОР «Обласний госпіталь ветеранів війни» №351 від 29.05.2023.
З 30 травня 2023 року по 19 червня 2023 року позивач перебував на лікуванні (реабілітації) в МРЦ «Миргород», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1203 від 19.06.2023.
У період з 23.08.2023 по 07.09.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ККП ХОР "Обласний госпіталь ветеранів війни", що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3477 від 230.08.2023.
За висновком ВЛК № 1142 від 07.09.2023, позивач перебував у відпустці за станом здоров`я.
Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за весь період перебування на лікуванні у стаціонарі, а також за період перебування у відпустці для лікування тяжкого поранення, протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзацом 4 п.1 Постанови №168 (в редакції до 19.07.2022 року) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до абзацу 4 п.1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.
Як встановлено судом, позивач перебував на стаціонарному лікуванні після перенесеного тяжкого поранення з 04.12.2022 по 06.12.2022, з 07.12.2022 по 14.12.2022, з 14.12.2022 по 28.12.2022, з 21.03.2023 по 24.03.2023, з 24.05.2023 по 29.05.2023 та з 30.05.2023 по 19.06.2023, також потребував та перебував у відпустці за станом здоров`я з 30.12.2022 по 28.01.2023, з 07.02.2023 по 08.03.2023, з 28.03.2023 по 26.04.2023 та з 23.08.2023 по 07.09.2023.
Суд зазначає, що обидві вищевказані умови дотримані та підтверджуються вищевказаними довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), а також наявними в матеріалах справи копіями первинної медичної документації, виписками з медичної карти стаціонарного хворого.
Відтак, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та час перебування у відпустці для лікування після поранення важкого ступеня за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, як встановлено судом, позивачу не нараховано та не виплачено додаткову винагороду, збільшену до 100000 гривень за період з 23.08.2023 по 07.09.2023, доказів зворотнього матеріали справи не містять.
Щодо виплати позивачу винагороди за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, суд зазначає наступне.
Згідно з абз.4 п.1 Постанови №168 умовою для виплати додаткової винагороди є перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Нормативно-правовим актом, який визначає порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи у Збройних силах України є Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від14.08.2022 №402 (далі - Положення).
Згідно з п.2.1. Положення, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Згідно з п.6.11. Положення, постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
При цьому, форма та зміст згаданої довідки ВЛК встановлені додатком 4 до Положення. Встановленою законодавством формою довідки ВЛК не передбачено вказання у ній відомостей про потребу військовослужбовця в лікуванні та про ступінь тяжкості отриманої травми.
Підпунктом “в” п.20.3 Положення встановлено виключний перелік повноважень ВЛК при винесенні постанови в частині визначення, чого потребує військовослужбовець за результатами медичного огляду. Даним підпунктом не передбачено винесення ВЛК постанови про потребу у “відпустці для лікування після тяжкого поранення”. Водночас, ВЛК наділена повноваженням визначати потребу військовослужбовця у “відпустці за станом здоров`я на визначену нею кількість календарних днів”.
З наведеного слідує, що наявне протиріччя у юридичних формулюваннях між Постановою №168, яка передбачає “відпустку для лікування після тяжкого поранення” за висновком ВЛК та Положенням, яке передбачає можливість ВЛК виключно визначити потребу у відпустці лише “за станом здоров`я”.
В той же час, потреба у лікуванні під час відпустки встановлюється лікувальним закладом, в якому проходило стаціонарне лікування.
Так, всі надані позивачем виписки щодо лікування у період грудень 2022 по вересень 2023 року містять розділ щодо лікувальних рекомендації, в якому перераховано конкретні види лікування, необхідні для застосування після закінчення стаціонарного лікування, а тому суд доходить висновку, що всі надані за станом здоров`я відпустки фактично були відпустками для лікування, оскільки рекомендації щодо лікування передбачалися після кожної виписки з медичних закладів, які передували таким відпусткам та довідками військово-лікарських (лікарсько-експертної, медичної) комісій.
Крім цього, суд звертає увагу, що згідно п.9 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від07.06.2018 №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Відповідно, перебування особи у відпустці за станом здоров`я за постановою або довідкою ВЛК, якщо такій відпустці передувало лікування у стаціонарному закладі у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини із визначенням лікувальним закладом подальших лікувальних рекомендації на час перебування у відпустці, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату та виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, на підставі абз.4 п.1 Постанови №168.
Враховуючи наведене, з урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин справи, суд доходить висновку, що відповідачем не виплачено позивачу додаткову винагороду, збільшеної до 100000 гривень, за весь період його відпустки для лікування після тяжкого поранення, у зв`язку з чим суд доходить висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період з серпня 2022 року по жовтень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, у період з 23.08.2023 по 07.09.2023, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у період з 07.09.2023 по 07.10.2023 та вважає за необхідне обтяжити владного суб`єкта обов`язком нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з серпня 2022 року по жовтень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, у період з 23.08.2023 по 07.09.2023, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у період з 07.09.2023 по 07.10.2023, у розмірі збільшеному до 100 000,00 грн., з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди.
Суд відзначає, що "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Констатація порушення прав фізичної особи внаслідок бездіяльності суб`єкта владних повноважень без зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, не призводить до захисту порушених прав, оскільки не передбачає способу чи механізму їх відновлення, що суперечить меті адміністративного судочинства, а саме ефективному захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як йшлося вище, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції можливий за наявності двох обов`язкових умов: забезпечення поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Відсутність “бажаного результату” виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки “бажаний результат” встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.
Суд також відзначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Відповідно до частини першої ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.
Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , код НОМЕР_4 МОУ, щодо не нарахування та невиплати солдату ОСОБА_1 , додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з серпня 2023 року по жовтень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, у період з 23.08.2023 по 07.09.2023, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у період з 07.09.2023 по 07.10.2023.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_4 МОУ, нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 , додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з серпня 2023 року по жовтень 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні після перенесеної травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, у період з 23.08.2023 по 07.09.2023, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, у період з 07.09.2023 по 07.10.2023, у розмірі збільшеному до 100000,00 грн, з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов