Справа № 286/4145/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л. , 
з секретарем Максимець О. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Словечанської сільської ради, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини , -

В С Т А Н О В И В:
Позивач просить визначити йому додатковий строк терміном на 2 місяці, достатній для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері – ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , але він не звернувся в нотаріальну контору у встановлений законом строк, так як в нього ще був рідний брат – ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті матері та по закінченню шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, він перебував за кордоном. Так як брат перебував в Україні, то вони домовилися, що братом будуть подані заяви про прийняття спадщини від їх обох, для того, щоб в подальшому вони могли її спільно оформити або по 1/2 частині, або укласти спадковий договір. Він не міг приїхати в Україну для подання заяви про прийняття спадщини. Коли помер брат, то виявилось, що ним була подана заява про прийняття спадщини, а про нього він нічого не вказав; не вказав, що він не має можливості приїхати в Україну. На сьогодні, відповідачкою по справі, дружиною брата – ОСОБА_2 подана заява про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а його брата, і вона успадкує все майно, що належало їх батькам. 
Відповідачем – Словечанською сільською радою відзиву на позов не подано.
Відповідачем – ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач був обізнаний про смерть своєї матері, оскільки він контактував з рідним братом – ОСОБА_4 , про що він зазначав у своїй позовній заяві. Таким чином, він свідомо пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, що в свою чергу, відповідно до практики Верховного Суду, не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, перебування за межами країни не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, так як не пов`язане з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, у позовній заяві відсутні обставини, які б підтверджувались належними доказами та свідчили про поважність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а навпаки, наявні визнані позивачем у позовній заяві обставини, що бувши обізнаним про смерть своєї матері, він у передбачені законодавством строки не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку. 
Відповіді на відзив позивачем не надано. 
В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність. Представник відповідача – Словечанської сільської ради надав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Відповідач – ОСОБА_2 також надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Свої заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву, підтримує в повному обсязі. 
Суд, врахувавши письмові позиції сторін, наведені у їх письмових заявах по суті справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У правових нормах ч. 1 ст. 1269, ч.1 статті 1270 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такі правові висновки висловлені Верховним Судом України у постанові від 23.08. 2017 № 6-1320цс17 та у постанові №736/1432/20 від 03.05.2022.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.
При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . На день її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , 1971 року забудови. 
Позивач є сином спадкодавця та спадкоємцем за законом 1-ї черги. Крім нього, спадкоємцем за законом 1-ї черги після смерті матері був його рідний брат – ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після смерті метері, так як у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Дружина ОСОБА_4 – ОСОБА_2 , яка є відповідачем у справі, прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зазначені обставини не заперечуються позивачем у його позовній заяві. 
Позивач же не проживав з померлою спадкодавцем на час відкриття спадщини і звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом щодо майна померлої матері лише 10.11.2025, за результатами розгляду якої нотаріус винесла постанову про відмову у чиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті матері – ОСОБА_5 у зв`язку із пропуском ним встановленого строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України він є таким, що спадщину не прийняв.
Вказані обставини підтверджуються копіями: свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.10.2025, виписки Нововелідницького старостинського округу №8 Словечанської сільської ради №1645 від 14.10.2025, довідки Словечанської сільської ради №1592 від 25.09.2025, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 18.10.2025, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.10.2025, постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №284/02-31 від 10.11.2025, а також повідомленням приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О. М. №305/01-16 від 03.12.2025.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач в позовній заяві посилався на те, що на момент смерті матері та по закінченню шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини, він перебував за кордоном у Латвії. Так як брат перебував в Україні, то вони домовились, що ним будуть подані заяви про прийняття спадщини від їх обох, для того, щоб в подальшому вони могли її спільно оформити або по 1/2 частині, або укласти спадковий договір. Він не міг приїхати в Україну для подання заяви про прийняття спадщини. Коли помер брат, то виявилось, що ним була подана заява про прийняття спадщини, а про нього він нічого не вказав; не вказав, що він не має можливості приїхати в Україну.
Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, суд, відмічає, що позивачем на їх обгрунтування не долучено жодного доказу, зокрема ні доказу факту його перебування за кордоном на час смерті матері, ні факту уповноваження його брата – ОСОБА_4 на подачу заяви від його імені до нотаріальної контори. Матеріали справи містять лише довіреність, яка видана 07.10.2025, тобто після смерті брата, на ім`я ОСОБА_6 . 
Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку, що позивач не довів наявність перешкод, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього, і вплинули на своєчасність подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 00 коп. в дохід держави. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд,- 
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до Словечанської сільської ради, що розташована за адресою: вул. Поліська, 9 в с. Словечне Коростенського району Житомирської області, ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити. 
На рішення суду до Житомирського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя:	  	А.  Л.  Гришковець     Повне рішення складено 30.03.2026.