ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" квітня 2026 р. справа № 640/3383/21
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко" (далі, також – позивач, ТОВ "Еко") звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області (далі, також – відповідач, Головне управління, ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області) в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області від 11.01.2021 №2 про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.01.2021 ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області винесено постанову №2 про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" від 18.05.2017 №2042-VIII (далі, також – Закон №2042-VIII). При цьому, за доводами ТОВ "Еко", відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови грубо порушено порядок її винесення. Зокрема позивач наголошує, що відповідачем проведено позаплановий аудит на принципах НАССР, при цьому оператора ринку не було проінформовано про наявну кваліфікацію зазначених в направленнях посадових осіб. Також, ТОВ "Еко" звертає увагу, що відповідач в супереч вимогам частини 3 статті 18 Закону №2042-VIII не повідомив позивача про здійснення заходу державного контролю.
З огляду на викладене, вважаючи протиправною постанову ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області від 11.01.2021 №2 про накладення штрафу за порушення Закону №2042-VIII, законодавства про харчові продукти та корми, позивач, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з цією позовною заявою.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.36-зворотній бік а.с.36).
Від ТОВ "Еко" 15.03.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 10.03.2021 №775/777юв (а.с.37). 
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 06.04.2021 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (а.с.91).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 29.06.2021 №7685-14/21, який разом із додатками надійшов до Окружного адміністративного суду міста Києва 01.07.2021 (а.с.96-138). ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. 
За доводами Головного управління, 16.12.2020 останнім направлено позивачу повідомлення про проведення з 22.12.2020 по 23.12.2020 позапланового аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР на предмет усунення порушень вимог законодавства, зазначених у приписі №38 від 04.09.2020, виданого за результатами попереднього аудиту. Також, відповідач зазначає, що уповноважена особа позивача в Акті №12 від 23.12.2020 в графі "Пояснення, зауваження або заперечення" вказала "інспектування здійснено в межах службових повноважень". Таким чином, на переконання ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області твердження позивача про порушення процедури проведення позапланового аудиту не знайшли свого підтвердження.
З урахування зазначеного, відповідач просив у задоволенні позовних вимог ТОВ "Еко" відмовити.
Також, 27.08.2021 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про долучення доказів від 16.08.2021 №1298/ТН, в якому останній просив долучити до матеріалів справи цифрові носії інформації з відеозаписом позапланового аудиту постійно діючих процедур (а.с.141-154).
У подальшому Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX (далі, також – Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.
Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону №2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.
Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі, також – Порядок №399).
На виконання положень Закону №2825-IX та відповідно до Порядку №399 справу №640/3383/21 передано на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 прийнято до судового розгляду адміністративну справу №640/3383/21. Постановлено розгляд справи розпочати спочатку та здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.159-161).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
Згідно з приписом Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 04.09.2020 №38, на підставі наказу ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області від 29.07.2020 №1240-ОД та посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 29.07.2020 №6647-02.2/20 у період з 02.09.2020 по 04.09.2020 здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) – аудит ТОВ "Еко", в результаті якого виявлено ряд порушень вимог законодавства у сфері безпечності та окремих показників якості продуктів, внаслідок чого таким приписом позивача зобов`язано в строк до 12.10.2020 надати письмове повідомлення про виконання припису (а.с.106-112).
Відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі, також – Закон №877-V), Закону №2042-VIII, частини 1 статті 61 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 №1700-VII (далі, також – Закон №1700-VII), наказу Головного управління від 06.12.2018 №2165-ОД "Про додаткові заходи запобігання корупції", на підставі припису Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області №38 від 04.09.2020 першим заступником начальника ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області видано наказ від 21.12.2020 №2350-ОД "Про здійснення позапланового аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР ТОВ "ЕКО", яким наказано Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної (медицини Міноборони України) здійснити позаплановий аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР в ТОВ "ЕКО", що провадить господарську діяльність за адресою: вул. Батюка, 47, м.Охтирка, Сумська область. Термін проведення аудиту 2 дні - з 22.12.2020 по 23.12.2020 (включно). Предмет здійснення заходу - усунення порушень вимог законодавства, зазначених в приписі, який виданий органом державного нагляду (контролю) за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) (а.с.115).
На підставі вищезазначеного наказу ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області видано направлення від 21.12.2020 для здійснення позапланового аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР ТОВ "ЕКО" (а.с.116-зворотній бік а.с.117).
Копія такого направлення надана керівнику суб`єкта господарювання, про що свідчить підпис у відповідній графі направлення (зворотній бік а.с.117).
За результатами проведення заходу державного контролю у формі аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР ТОВ "ЕКО" складено Акт №122 від 23.12.2020, яким зафіксовано порушення вимог:
- частини 1 статті 21 Закону №771/97-ВР, яке полягає у порушенні процедури, засновані на принципах НАССР, які повинні охоплювати усі харчові продукти, а також сировину, процеси та матеріали, що можуть впливати на безпечність харчових продуктів, не розроблено належним чином, не повністю запроваджено та використовуються;
- пункту 1 частини 3 статті 21 Закону №771/97-ВР – ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів щодо кожного харчового продукту на кожному етапі технологічного процесу його виробництва та/або обігу, не проведено повністю. На етапі маркування (надання інформації споживачу) не проведено ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів пов?язаних з зазначенням алергенів на пакуванні кондитерських виробів, ковбасних, молочних, напівфабрикатах та ін. Також на етапі маркування (надання інформації споживачу) не проведено ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів пов?язаних з нанесенням не правильної інформації про термін придатності продукції (один з прикладів: ковбасні вироби "сардельки "Кабанчик" ТМ "Самобранка" - при цьому ми зафіксували як працівник підприємства на прохання зважити вказаний продукт який був вже розпакований з газової упаковки надав стікер на якому було вказано "вжити до" дату іншу ніж визначив виробник, а саме дата "вжити до" виробника 25.12.2020, а на стікері ТОВ "ЕКО" зазначена дата "вжити до" 10.01.2021. З`ясувалося, що зазначити реальну дату закінчення терміну придатності з врахуванням її зміни (різні дати для продукту в газовій упаковці та без такої) виявилось не можливим. Сир твердий "Добродар" 50% жиру в сухій речовині, який був розфасований оператором ринку, на маркуванні містив інформацію про дату "вжити до" дату іншу ніж визначив виробник, а саме дата вжити до виробника 26.01.2021, а на маркуванні ТОВ "ЕКО" дата "вжити до" 19.04.2021. Ці факти підтверджують те, що ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів щодо кожного харчового продукту на кожному етапі та/або обігу не проведено;
- пункту 7 частини 3 статті 21 Закону №771/97-ВР - система не завжди ефективна та не завжди зрозуміла для персоналу: процедура нанесення інформації на харчові продукти біля маркування виробника або з іншої сторони наклеюється стікер на якому зазначено дату "вжити до" відмінну від дати "вжити до" зазначену виробником; не зрозуміла процедура зміни інформації про дату "вжити до" на продуктах, в яких порушується цілісність пакування (ковбасні та ін. вироби в газ.упаковці, в вакуумній упаковці та ін.) (а.с.118-124).
В графі "Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведення заходу державного аудиту та цього Акта перевірки" вищезазначеного Акту вказано наступне: "З викладеними порушеннями не погоджуюсь. Інспектування здійснено в межах службових повноважень" (зворотній бік а.с.123).
Як свідчить вищезазначений акт, керівник магазину "Еко-маркет" ОСОБА_1 примірник такого Акту на 13 сторінках отримав 23.12.2020 (зворотній бік а.с.123).
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Сумській області винесено припис про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин від 23.12.2020 №63, яким зобов`язано ТОВ "ЕКО" в строк до 23.02.2021 про виконання такого припису надати письмове повідомлення ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області (а.с.125-126).
Також, відповідачем 23.12.2020 складено протокол №44 про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми, в якому в графі "Суть порушення" вказано: невиконання пунктів 11, 15, 18 припису Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №38 від 04.09.2020 (а.с.127-129).
Надалі, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотримання законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" законодавства про харчові продукти та корми від 11.01.2021 №2, якою, керуючись пунктом 19 частини 1 статті 65, статтею 66 Закону №2042-VIII на позивача накладено штраф у розмірі 48 000,00 грн (а.с.130-132).
Вважаючи протиправною постанову ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області від 11.01.2021 №2 про накладення штрафу за порушення Закону №2042-VIII, законодавства про харчові продукти та корми, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України визначає Закон України "Про державний контроль за дотримання законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" від 18.05.2017 №2042-VIII (ту і далі по тексту в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У відповідності до пунктів 3, 9, 20 частини 1 статті 1 Закону №2042-VIII аудит - систематичне та незалежне вивчення певної дії з метою визначення того, чи відповідає така діяльність та пов`язані з нею результати запланованим заходам і чи такі заходи впроваджені результативно та у спосіб, який дозволяє досягти поставленої мети;
державний контроль - діяльність компетентного органу, його територіальних органів, державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, помічників державного ветеринарного інспектора та уповноважених осіб, що здійснюється з метою перевірки відповідності діяльності операторів ринку вимогам законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також усунення наслідків невідповідності та притягнення до відповідальності за порушення відповідних вимог. Державний контроль включає також діяльність з перевірки відповідності законодавству про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких продуктів на митну територію України; 
компетентний орган - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини. Термін "компетентний орган" для іншої країни означає відповідний орган цієї країни, якому надано повноваження щодо організації та здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин.
Законодавство про державний контроль складається з Конституції України, цього Закону, Митного кодексу України, законів України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", "Про ветеринарну медицину", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та інших виданих відповідно до них нормативно-правових актів (частина 1 статті 2 Закону №2042-VIII).
Частиною 1 статті 3 Закону №2042-VIII регламентовано, що дія Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють органічне виробництво та/або обіг органічної продукції, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавству у сфері органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції.
Згідно із частиною 1 статті 4 Закону №2042-VIII до органів виконавчої влади у сфері державного контролю належать: 1) Кабінет Міністрів України; 2) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини; 3) компетентний орган.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №2042-VIII компетентний орган у сфері державного контролю: 1) організовує та здійснює державний контроль, у тому числі на державному кордоні України; 2) розробляє та виконує довгостроковий план державного контролю, щороку звітує Кабінету Міністрів України про стан його виконання; 3) розробляє та виконує план дій за надзвичайних обставин, пов`язаних із харчовими продуктами та/або кормами (далі - план дій за надзвичайних обставин); 4) затверджує щорічний план державного контролю та щорічний план державного моніторингу; 5) забезпечує проведення передзабійного та післязабійного огляду тварин на відповідних потужностях, а також післязабійного огляду тварин, забитих на полюванні; 6) здійснює державний контроль за впровадженням постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР; 7) надає особам, визначеним цим Законом, повноваження щодо здійснення окремих заходів державного контролю, контролює правомірність та ефективність їхньої діяльності, позбавляє таких повноважень за наявності підстав, визначених законодавством, а також веде облік та оприлюднює відомості про уповноважених осіб на офіційному веб-сайті; 8) забезпечує правомірність та ефективність діяльності своїх структурних підрозділів, територіальних органів та їх посадових осіб; 9) встановлює у щорічному плані державного контролю періодичність інспектування, аудиту, відбору зразків та лабораторних досліджень (випробувань) щодо кожної потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів; 10) затверджує в порядку, визначеному законодавством, періодичність документальних перевірок, перевірок відповідності, фізичних перевірок, лабораторних досліджень (випробувань) вантажів, які ввозяться (пересилаються) на митну територію України; 11) залучає у разі необхідності до здійснення державного контролю правоохоронні органи в рамках наданих їм законом повноважень; 12) вживає у межах своїх повноважень заходів для усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, а також для притягнення винних осіб до відповідальності, встановленої законом; 13) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
За приписами частин 2-4 статті 7 Закону №2042-VIII систему компетентного органу складають компетентний орган, його територіальні органи, а також державні установи, підприємства та організації, підпорядковані компетентному органу.
Територіальні органи виконують повноваження компетентного органу в межах відповідних адміністративно-територіальних одиниць. Керівник компетентного органу покладає виконання повноважень головного державного інспектора та головного державного ветеринарного інспектора на керівника територіального органу або його заступників, за умови їх відповідності вимогам, встановленим цим Законом відповідно до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора.
Керівник компетентного органу виконує повноваження Головного державного інспектора України та Головного державного ветеринарного інспектора України, за умови відповідності його вимогам, встановленим цим Законом відповідно до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора. У разі невідповідності керівника компетентного органу зазначеним вимогам він покладає виконання повноважень Головного державного інспектора України та Головного державного ветеринарного інспектора України на своїх заступників або керівників структурних підрозділів компетентного органу, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом до державного інспектора та державного ветеринарного інспектора.
Згідно з підпунктом 6 пункту 3 статті 8 Закону №2042-VIII компетентний орган здійснює заходи державного контролю згідно із встановленими законодавством вимогами, зокрема щодо дій, які вживаються оператором ринку на виконання приписів, розпоряджень та рішень, виданих за результатами заходів державного контролю.
Пунктами 7 та 9 частини 1 статті 11 Закону №2042-VIII визначено, що під час здійснення заходів державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право:
- видавати приписи щодо усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин;
- здійснювати позапланові інспектування потужностей з метою перевірки виконання операторами ринку приписів, розпоряджень та рішень, прийнятих за результатами здійснення попередніх заходів державного контролю.
Державний контроль у формах інспектування та аудиту здійснюється із застосуванням актів державного контролю, що передбачено частиною сьомою статті 18 Закону №2042-VIII. Акт державного контролю має містити вичерпний перелік питань для перевірки дотримання оператором ринку законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Кожне таке питання повинно містити посилання на вимогу нормативно-правового акта (статтю, частину, пункт, підпункт, абзац тощо), яка підлягає дотриманню оператором ринку. Якщо за результатами інспектування або аудиту виявлено невідповідність, в акті державного контролю наводиться детальний опис відповідних порушень законодавства. Акт державного контролю складається у двох примірниках, один з яких вручається оператору ринку протягом трьох робочих днів з дня його складення.
Згідно із частиною 1 статті 17 Закону №2042-VIII державний контроль здійснюється за принципами: 1) пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини перед будь-якими іншими інтересами та цілями у сфері господарської діяльності; 2) рівності прав і законних інтересів усіх операторів ринку; 3) гарантування прав та законних інтересів кожного оператора ринку; 4) об`єктивності та неупередженості здійснення державного контролю; 5) законності; 6) відкритості, прозорості, плановості та системності державного контролю; 7) неприпустимості дублювання заходів державного контролю між компетентним органом, його територіальними органами, державними установами, підприємствами та організаціями, підпорядкованими компетентному органу, органами виконавчої влади та уповноваженими особами; 8) презумпції правомірності діяльності оператора ринку, у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або норми одного нормативно-правового акта допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків оператора ринку та/або повноважень компетентного органу, інших осіб, що здійснюють державний контроль; 9) орієнтованості державного контролю на запобігання порушенням законодавства; 10) недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення операторів ринку до відповідальності або застосування примусових заходів; 11) оцінки ризиків та доцільності; 12) дотримання умов міжнародних договорів України.
Приписами пункту 2 частини 1 статті 16 Закону №2042-VIII встановлено, що оператор ринку зобов`язаний усувати виявлені невідповідності шляхом здійснення корекцій та коригувальних дій.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 65 Закону №2042-VIII оператори ринку несуть відповідальність за такі правопорушення, зокрема невиконання, несвоєчасне виконання законних вимог (приписів) посадової особи компетентного органу, його територіального органу щодо усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі восьми мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.
Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки та який реалізує державну політику, поміж іншого, у сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.
Згідно з пунктом 7 вищевказаного Положення Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Позивач у позовній заяві не заперечує, щодо того, що відповідач є уповноваженим органом на здійснення аудиту. При цьому, ТОВ "Еко" у позовній заяві зазначає, що відповідачем під час проведення позапланового аудиту на принципах НАССР, не було проінформовано оператора ринку про наявну кваліфікацію зазначених в направлення посадових осіб (а.с.2), щодо чого суд зазначає таке.
Так, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 11 Закону №2042-VIII під час здійснення заходів державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право проводити аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, за умови наявності відповідної підготовки.
При цьому, у відповідності до частини 3 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються:
найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід;
найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;
місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід;
номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід;
перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові;
дата початку та дата закінчення заходу;
тип заходу (плановий або позаплановий);
форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо);
підстави для здійснення заходу;
предмет здійснення заходу;
інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).
Тобто, приписи частини 3 статті 7 Закону №877-V не вимагають зазначення в направленні відомостей про відповідну кваліфікацію визначених в направленнях посадових осіб щодо проведення аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР.
Як свідчать матеріали справи, копія направлення від 21.12.2020 №13422-02.2/20 надана керівнику суб`єкта господарювання, про що вказує підпис у відповідній графі направлення (зворотній бік а.с.117), після чого посадові особи зазначені у направленні були допущені до проведення аудиту.
Суд наголошує, що в графі "Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведення заходу державного аудиту та цього Акта перевірки" Акту №22 від 23.12.2020 вказано наступне: "З викладеними порушеннями не погоджуюсь. Інспектування здійснено в межах службових повноважень" (зворотній бік а.с.123).
Жодних зауважень про невідповідність кваліфікації посадових осіб, що здійснювали позаплановий аудит в графі "Пояснення, зауваження або заперечення щодо проведення заходу державного аудиту та цього Акта перевірки" Акту №22 від 23.12.2020 немає.
Водночас, суд зазначає, що направлення від 21.12.2020 №13242-02.2/20 видане щодо державного інспектора – державного ветеринарного інспектора – начальника Краснопільського районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області Дзюбана Андрія Олександровича та державного інспектора – державного ветеринарного інспектора – головного спеціаліста відділу державного контролю управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області Гладкої Тетяни Володимирівни (а.с.116).
Відповідачем долучено до матеріалів справи, сертифікати вищезазначених осіб щодо проходження відповідних навчальних заходів/курсів (а.с.125-127).
З огляду на викладене, суд відхиляє такі доводи позивача.
Також, позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач в супереч вимогам частини 3 статті 18 Закону №2042-VIII не повідомив позивача про здійснення заходу державного контролю (а.с.2).
Так, відповідно до частина 3 статті 18 Закону №2042-VIII заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю. Аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, проводиться за умови повідомлення оператора ринку не пізніше ніж за три робочі дні до здійснення такого заходу. Повідомлення надсилається рекомендованим поштовим відправленням за місцезнаходженням (місцем проживання) оператора ринку, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та/або відправленням електронної пошти на відповідну адресу оператора ринку, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або вручається особисто під розписку керівнику чи представнику оператора ринку.
При цьому, суд наголошує, що ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області до відзиву на позовну заяву долучило копію повідомлення про проведення позапланового аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР від 16.12.2020 №13080-02,2/20, адресоване рекомендованим поштовим відправленням керівнику ТОВ "ЕКО", яким повідомлено про здійснення позапланового аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР у період з 22.12.2020 по 23.12.2020 (а.с.113-114).
Таким чином, вищезазначені доводи позивача не знайшли свого фактичного підтвердження.
Також, суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 сформулювала правову позицію, відповідно до якої неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків відповідного органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Щодо твердження позивача про відсутність порушень норм чинного законодавства України та безпідставного винесення відповідачем постанов №2, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 06.12.2018 №2639-VIII (далі, також – Закон №2639-VIII), дата "вжити до" - граничний термін (календарна дата) споживання харчових продуктів, які через свої мікробіологічні властивості є швидкопсувними, визначена оператором ринку харчових продуктів, відповідальним за інформацію про харчовий продукт, після спливу якої харчовий продукт може вважатися небезпечним для здоров`я людини.
Згідно з частиною 3 статті 5 Закону №2639-VIII, оператори ринку харчових продуктів у межах своєї діяльності не мають права змінювати інформацію, що супроводжує харчовий продукт, якщо такі зміни можуть ввести в оману кінцевого споживача або в інший спосіб знижують рівень захисту споживача чи погіршують можливість здійснення кінцевим споживачем свідомого вибору.
Суд зазначає, що згідно з Актом №122 від 23.12.2020, в результаті проведення заходу державного контролю у формі аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР ТОВ "ЕКО" зафіксовано порушення вимог:
- частини 1 статті 21 Закону №771/97-ВР, яке полягає у порушенні процедури, засновані на принципах НАССР, які повинні охоплювати усі харчові продукти, а також сировину, процеси та матеріали, що можуть впливати на безпечність харчових продуктів, не розроблено належним чином, не повністю запроваджено та використовуються;
- пункту 1 частини 3 статті 21 Закону №771/97-ВР – ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів щодо кожного харчового продукту на кожному етапі технологічного процесу його виробництва та/або обігу, не проведено повністю. На етапі маркування (надання інформації споживачу) не проведено ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів пов?язаних з зазначенням алергенів на пакуванні кондитерських виробів, ковбасних, молочних, напівфабрикатах та ін. Також на етапі маркування (надання інформації споживачу) не проведено ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів пов?язаних з нанесенням не правильної інформації про термін придатності продукції (один з прикладів: ковбасні вироби "сардельки "Кабанчик" ТМ "Самобранка" - при цьому ми зафіксували як працівник підприємства на прохання зважити вказаний продукт який був вже розпакований з газової упаковки надав стікер на якому було вказано "вжити до" дату іншу ніж визначив виробник, а саме дата "вжити до" виробника 25.12.2020, а на стікері ТОВ "ЕКО" зазначена дата "вжити до" 10.01.2021. З`ясувалося, що зазначити реальну дату закінчення терміну придатності з врахуванням її зміни (різні дати для продукту в газовій упаковці та без такої) виявилось не можливим. Сир твердий "Добродар" 50% жиру в сухій речовині, який був розфасований оператором ринку, на маркуванні містив інформацію про дату "вжити до" дату іншу ніж визначив виробник, а саме дата вжити до виробника 26.01.2021, а на маркуванні ТОВ "ЕКО" дата "вжити до" 19.04.2021. Ці факти підтверджують те, що ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів щодо кожного харчового продукту на кожному етапі та/або обігу не проведено;
- пункту 7 частини 3 статті 21 Закону №771/97-ВР - система не завжди ефективна та не завжди зрозуміла для персоналу: процедура нанесення інформації на харчові продукти біля маркування виробника або з іншої сторони наклеюється стікер на якому зазначено дату "вжити до" відмінну від дати "вжити до" зазначену виробником; не зрозуміла процедура зміни інформації про дату "вжити до" на продуктах, в яких порушується цілісність пакування (ковбасні та ін. вироби в газ.упаковці, в вакуумній упаковці та ін.) (а.с.118-124).
На переконання суду, встановлені факти свідчать про те, що оператор ринку харчових продуктів при нанесенні стікера з інформацією та при зміні пакування, змінював інформацію, що супроводжує харчовий продукт і такі зміни можуть ввести в оману кінцевого споживача та/або знижують рівень захисту споживача чи погіршують можливість здійснення кінцевим споживачем свідомого вибору.
Відповідно до статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 №1023-XII (далі, також - Закон №1023-XII) споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.
Інформація про продукцію повинна містити:
1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються;
3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання;
4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами;
5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів;
6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції;
6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї у відповідність, якщо законом чи відповідним технічним регламентом не встановлено інший порядок дій виробника (продавця) у таких випадках;
7) дату виготовлення;
8) відомості про умови зберігання;
9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця);
10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції;
11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій;
12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.
Інформація про послуги, пов`язані з концертною, гастрольно-концертною, конкурсною, фестивальною діяльністю, повинна містити дані про використання чи невикористання виконавцями музичних творів фонограм власного вокального, інструментального, вокально-інструментального виконання музичного твору з музичним супроводом або без нього чи фонограм музичного супроводу до власного вокального, інструментального, вокально-інструментального виконання музичного твору.
Стосовно продукції, яка за певних умов може бути небезпечною для життя, здоров`я споживача та його майна, навколишнього природного середовища, виробник (виконавець, продавець) зобов`язаний довести до відома споживача інформацію про таку продукцію і можливі наслідки її споживання (використання).
Нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту інформації про продукцію. У разі якщо нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, встановлено спеціальні вимоги до змісту інформації про певні види продукції, положення цієї частини застосовуються у частині, що не охоплюється такими спеціальними вимогами.
Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови.
Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або, прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.
Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку.
Продавець (виконавець), який реалізує продукцію, повинен обов`язково зазначати ціну кожної одиниці такої продукції або однієї категорії продукції та ціну однієї стандартної одиниці цієї продукції.
Написи щодо ціни реалізації продукції мають бути чіткими і простими для розуміння.
Ціна продукції повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов`язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем під час придбання відповідної продукції.
На аукціонних торгах споживачам повинна повідомлятися стартова ціна продажу відповідного товару.
Ціна товару зазначається за одну упаковку такого товару, а якщо товар поставляється без упаковки - за одиницю вимірювання, яка звичайно застосовується до такого товару.
У разі коли за одну ціну пропонується кілька товарів, робіт або послуг чи їх поєднання або якщо продавець (виконавець) надає споживачеві при реалізації однієї продукції право одержати іншу продукцію за зниженою ціною, до споживача доводиться інформація щодо:
1) змісту та вартості пропозиції та у разі пропонування товарів, робіт або послуг за одну ціну - ціни таких товарів, робіт або послуг, взятих окремо;
2) умови прийняття пропозиції, зокрема строку її дії та будь-яких обмежень, включаючи обмеження щодо кількості.
Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.
Вживання понять "знижка" або "зменшена ціна" або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов:
1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб`єкт господарювання;
2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу;
3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни.
Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.
Вживання поняття "розпродаж" або будь-яких інших, аналогічних йому, дозволяється лише з додержанням таких умов:
1) якщо здійснюється розпродаж усіх товарів у межах певного місця або чітко визначеної групи товарів;
2) якщо тривалість розпродажу обмежено в часі;
3) якщо ціни товарів, що підлягають розпродажу, є меншими від їх звичайної ціни.
Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.
Після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.
Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом.
У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило:
1) придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків;
2) неможливість використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків;
3) заподіяння шкоди життю, здоров`ю або майну споживача - споживач має право пред`явити продавцю (виробнику, виконавцю) вимоги, передбачені законом, а також вимагати відшкодування збитків, завданих природним об`єктам, що перебувають у його володінні на праві власності або на інших підставах, передбачених законом чи договором.
Збитки, завдані споживачеві недобросовісною рекламою, підлягають відшкодуванню винною особою у повному обсязі.
Продавець не звільняється від відповідальності у разі неодержання ним від виробника (імпортера) відповідної інформації про товар.
Під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває.
Таким чином, суд критично оцінює твердження позивача про те, що "...що відповідно до статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" інформація, зокрема назва товару, строки придатності, дані про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об`єм тощо), харчову та енергетичну цінність, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування" (а.с.3).
За змістом частини 1 статті 21 Закону №771/97-ВР оператори ринку розробляють, запроваджують та використовують постійно діючі процедури, які базуються на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках.
У відповідності до пунктів 1 та 7 частини 3 статті 21 Закону №771/97-ВР до принципів системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, зазначених у частині першій цієї статті, належать: ідентифікація небезпечних факторів, яким необхідно запобігти або які необхідно усунути або зменшити до прийнятного рівня; розроблення документів та ведення записів відповідно до виду діяльності та обсягів виробництва для підтвердження результативного застосування заходів, які зазначені у пунктах 1-6 частини третьої цієї статті.
Як встановлено судом вище по тексту судового рішення, за результатами проведення заходу державного контролю у формі аудиту постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР ТОВ "ЕКО" складено Акт №122 від 23.12.2020, яким зафіксовано порушення вимог:
- частини 1 статті 21 Закону №771/97-ВР, яке полягає у порушенні процедури, засновані на принципах НАССР, які повинні охоплювати усі харчові продукти, а також сировину, процеси та матеріали, що можуть впливати ва безпечність харчових продуктів, не розроблено належним чином, не повністю запроваджено та використовуються;
- пункту 1 частини 3 статті 21 Закону №771/97-ВР – ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів щодо кожного харчового продукту на кожному етапі технологічного процесу його виробництва та/або обігу, не проведено повністю. На етапі маркування (надання інформації споживачу) не проведено ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів пов?язаних з зазначенням алергенів на пакуванні кондитерських виробів, ковбасних, молочних, напівфабрикатах та ін. Також на етапі маркування (надання інформації споживачу) не проведено ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів пов?язаних з нанесенням не правильної інформації про термін придатності продукції (один з прикладів: ковбасні вироби "сардельки "Кабанчик" ТМ "Самобранка" - при цьому ми зафіксували як працівник підприємства на прохання зважити вказаний продукт який був вже розпакований з газової упаковки надав стікер на якому було вказано "вжити до" дату іншу ніж визначив виробник, а саме дата "вжити до" виробника 25.12.2020, а на стікері ТОВ "ЕКО" зазначена дата "вжити до" 10.01.2021. З`ясувалося, що зазначити реальну дату закінчення терміну придатності з врахуванням її зміни (різні дати для продукту в газовій упаковці та без такої) виявилось не можливим. Сир твердий "Добродар" 50% жиру в сухій речовині, який був розфасований оператором ринку, на маркуванні містив інформацію про дату "вжити до" дату іншу ніж визначив виробник, а саме дата вжити до виробника 26.01.2021, а на маркуванні ТОВ "ЕКО" дата "вжити до" 19.04.2021. Ці факти підтверджують те, що ідентифікацію та аналіз небезпечних факторів щодо кожного харчового продукту на кожному етапі та/або обігу не проведено;
- пункту 7 частини 3 статті 21 Закону №771/97-ВР - система не завжди ефективна та не завжди зрозуміла для персоналу: процедура нанесення інформації на харчові продукти біля маркування виробника або з іншої сторони наклеюється стікер на якому зазначено дату "вжити до" відмінну від дати "вжити до" зазначену виробником; не зрозуміла процедура зміни інформації про дату "вжити до" на продуктах, в яких порушується цілісність пакування (ковбасні та ін. вироби в газ.упаковці, в вакуумній упаковці та ін.) (а.с.118-124).
Відповідачем 23.12.2020 складено протокол №44 про порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", законодавства про харчові продукти та корми, в якому в графі "Суть порушення" серед іншого, вказано: невиконання пунктів 11, 15, 18 припису Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області №38 від 04.09.2020 (а.с.127-129).
Надалі, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотримання законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" законодавства про харчові продукти та корми від 11.01.2021 №2, згідно з якою, керуючись пунктом 19 частини 1 статті 65, статтею 66 Закону №2042-VIII на позивача накладено штраф у розмірі 48 000,00 грн (а.с.130-132).
Як вже зазначалося судом вище по тексту судового рішення, приписами пункту 2 частини 1 статті 16 Закону №2042-VIII встановлено, що оператор ринку зобов`язаний усувати виявлені невідповідності шляхом здійснення корекцій та коригувальних дій.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 65 Закону №2042-VIII оператори ринку несуть відповідальність за такі правопорушення, зокрема невиконання, несвоєчасне виконання законних вимог (приписів) посадової особи компетентного органу, його територіального органу щодо усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти та корми - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі восьми мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова Головного управління Держпродспоживслужби у Сумській області від 11.01.202021 №2 про накладення штрафу за порушення Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин" в спірних правовідносинах є правомірним та таким, що відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, а доводи позивача не спростовують вказаних висновків суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, беручи до уваги фактичні обставини справи, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "Еко" задоволенню не підлягають.
Враховуючи висновок суду про необґрунтованість позову, в силу вимог статті 139 КАС України витрати позивача, пов`язані з розглядом даної справи, розподілу не підлягають.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко", адреса: просп. Науки, буд. 8, м. Київ, 03039, код ЄДРПОУ – 32104254;
відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області: вул. Гамалія, 25, м. Суми, 40021, код ЄДРПОУ – 40356714.

Суддя  /підпис/  Тимощук О.Л.