Справа № 739/104/26 	Головуючий у 1 інстанції Іващенко І. К. 	
Провадження № 33/4823/329/26 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,
з участю захисника адвоката Сльозки А. Ф.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Сльозки А. Ф. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 11 січня 2026 року, в 00 год. 16 хв., по вул. Івана Богуна, буд. 67, у м. Новгород - Сіверський, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Chevrolet Cruze, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини; млява мова; порушення координації рухів та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Сльозка А. Ф. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Зазначає, що у час та місце, вказані в постанові, ОСОБА_1 дійсно перебував біля свого автомобіля Chevrolet Cruze, державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час спілкування з поліцейськими, які під`їхали до ОСОБА_1 на службовому автомобілі, коли той уже ним не керував, останній намагався з`ясувати причину та «правомірність» зупинки. Процес спілкування зайняв тривалий проміжок часу, протягом якого питання можливого перебування апелянта у стані алкогольного сп`яніння поліцейськими взагалі не піднімалося Пройти огляд на стан сп`яніння, а ні на місці, а ні у лікарні поліцейські не пропонували та від його проходження ОСОБА_1 не відмовлявся.

Вказує на грубі порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563736 від 11 січня 2026 року з боку працівників поліції та відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на відеозапису з бодікамери, що додано до протоколу на підтвердження вчинення правопорушення відсутній запис на якому ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 

Також, матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення (відеозапис) не містять доказів того, що направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість було складено за участю ОСОБА_1 .

Разом з тим, співробітники поліції не вжили жодних заходів для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Також протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №563736 від 11 січня 2026 року було складено за відсутності ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Сльозка А. Ф. підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її, вказуючи, що протокол про невиконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху по відношенню до його підзахисного не складався. Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не зафіксований на відеозапису.

Заслухавши аргументи захисника адвоката Сльозки А. Ф., переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Загальновідомо, що автомобілі самостійно пересуватися у просторі не можуть. На відеозапису, доданому поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення, видно, як на зустріч поліцейському автомобілю їде автомобіль, повертає праворуч, працівники поліції їдуть за ним, включають проблискові маячки синього та червоного кольорів, ОСОБА_1 зупиняє свій автомобіль, в той час як поліцейський автомобіль під`їжджає до автомобіля Chevrolet Cruze, з місця водія вийшов ОСОБА_1 .

Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у відповідному закладі охорони здоров`я, на що отримували відповідь від ОСОБА_1 , що він транспортним засобом не керував, працівники поліції його не зупиняли та ухилявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На відеозапису добре видно, що у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння такі як порушення координація рухів, млява мова, поліцейський неодноразово звертав увагу на присутність запаху алкоголю з порожнини рота, що свідчить про законність вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Поліцейські не повинні були умовляти водія пройти огляд, достатньо було пред`явити одну вимогу, за відмову від виконання якої настає відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення із доданим до нього у встановленому порядку відеозаписом, у сукупності поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незгода з діями поліцейських не звільняла водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. Пункт 2.5 Правил дорожнього руху носить імперативний характер, з боку працівників поліції не було допущено жодних порушень.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Усі інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та ухвалив обґрунтоване рішення про накладення стягнення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Сльозки А. Ф. залишити без задоволення, а постанову Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.
Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець