Справа №755/20422/25 Суддя в суді першої інст. - Левко В.Б.
Провадження № 33/824/1583/2026  Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,

за участю особи,
яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
потерпілої - ОСОБА_2 ,
представника потерпілої - адвоката Натальчук В.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин. 
Так, ОСОБА_1 05 жовтня 2025 року близько 10 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру до колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: вхопив за волосся, чим завдав фізичного болю та страждань.
Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.
Зазначає, що адміністративний протокол, який складено відносно нього не відповідає вимогам КУпАП України. Крім того, протокол складено за його відсутності, в присутності понятих, один з понятих, який був державний виконавець, що суперечить вимогам закону.
Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував дійсні обставини справи, не надав належної оцінки доказам та належного обґрунтування його доводам, таким чином суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив про її задоволення, думки потерпілої та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при обставинах, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд надав належну оцінку.
Суд першої інстанції при винесені постанови посилався на: протокол від 05 жовтня 2025 року серії ВАД № 741524; рапорт старшого ДОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві Алексєєва С., письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.10.2025, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.10.2025, пояснення ОСОБА_1 , надані під час подачі заяви про вчинене правопорушення, направлення на судово-медичне обстеження, копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.05.2023, копію супровідного листка № 25-080526, відомості про кількість складених протоколів про адміністративні правопорушення протягом року, відеозаписи долучені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серіїВАД №741524 від 05.10.2025 року,  ОСОБА_1 05 жовтня 2025 року близько 10 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного характеру до колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: вхопив за волосся, чим завдав фізичного болю та страждань.
Із досліджених відеозаписів події, яка відбулась 05.10.2025, наданих ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , вбачається, що біля під`їзду багатоповерхового будинку один навпроти одного перебувають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поруч із якою знаходиться дитина. У цей момент ОСОБА_1 двічі наносить удари ОСОБА_2 в область голови. Після цього ОСОБА_2 кидає в ОСОБА_1 термочашку.
Таким чином, в діях  ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що адміністративний протокол, який складено відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам КУпАП України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №741524 від 05.10.2025 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; засвідченні підпис посадової особи, яка склала протокол та понятих, які мають право брати участь у даному статусі; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що неповнота інформації відносно ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не може автоматично тягнути визнання протоколу недопустимим. Отже, порушень при складанні адміністративного протоколу, що стали би підставою для скасування постанови суду не встановлено. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції надав належну та об`єктивну оцінку обставинам справи та обґрунтовано встановив наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що також було перевірено судом апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою.
Будь-яких переконливих доводів, які ставили би під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП апелянтом не наведено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига