П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/13803/25	
Перша інстанція: суддя Хурса О. О.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого: Градовського Ю.М.
суддів: Бітова А.І.,
Єщенка О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА «МЕГА СІТІ» до Одеської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2025р. ТОВ «БІГ «МЕГА СІТІ»» звернулося до суду із позовом до Одеської митниці, в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000463 від 15.11.2024р.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним було подано митні декларації на товари, які надійшли на виконання умов зовнішньоекономічного контракту. Разом з митними деклараціями до митного органу подані зовнішньоекономічний контракт та доповнення, а також інші документи відповідно до МК України.
Проте, митним органом прийнято картки відмови у прийнятті митних декларацій. Позивач зазначає, що на момент подання митної декларації в Україні не застосовувалися жодні антидемпінгові заходи на товар з кодом 7210708000 походженням з Малайзії у відповідності до ЗУ «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту». Відповідно до вказаних норм діючого законодавства на момент подачі митної декларації законом не визначено розміру з жодного виду мита на товар з кодом 7210708000 країною походження якого є Малайзія. 
Позивач вважає, що митний орган на підставі хибних тверджень та необґрунтованих доказів прийшов до висновку, що сертифікат містить ознаки підробки, у той же час не надаючи жодних фактичних даних на підтвердження таких тверджень. Водночас, відповідачем не наведено жодних обставин виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданого позивачем сертифікату про походження товару загальної форми від 13.08.2024р. за №МССММ113157.
Посилаючись на зазначене просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000463 від 15.11.2024р.
Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА «МЕГА СІТІ» судовий збір у розмірі 2 422,4грн.
В апеляційній скарзі митний орган, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржувані рішення діяв з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товару, а митницею не надано їм належної оцінки та протиправно визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору. Також суд першої інстанції виходив з того, що застосовані митним органом в оскаржуваній картці підстави відмови у митному оформленні товарів: наданий до митного контролю сертифіката про походження товарів від 13.08.2024 №MCCMM113157 має ознаки підробки, а зазначений в документі менеджер органу, що його видав не має повноважень засвідчувати сертифікати про походження не передбачені вичерпним переліком законодавчих підстав для відмови митним органом у митному оформленні товарів.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що 27.03.2024р. між ТОВ «БІГ «МЕГА-СІТІ», резидентом України, (Покупець) та Компанією «CIMO STEEL SND BHD», Малайзія (Постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт №HXLC20240327 (надалі – Контракт), відповідно до п.1.1 та 1.2. якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити Сталь в рулонах з гальванічним цинковим, алюмоцинковим та полімерним покриттям, далі по тексту «Товар». 
В подальшому, позивач здійснив декларування поставленого в Україну товару за митною декларацією №24UA500020009202U4, в якій митну вартість товару було визначено за першим методом - за ціною договору. Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з МК України.
6.11.2024р. проведено частковий митний огляд з розкриттям до 20% пакувальних місць. За результатами проведення часткового митного огляду товарів в доглянутих місцях товар відповідає відомостям заявленим у митній декларації. 
Так, за результатами митного огляду 6.11.2024р. складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу) в якому зазначено, що під час огляду встановлено відповідність характеристик товарів даним, зазначеним у митній декларації (інших документах). 
8.11.2024р. позивачем отримано електронне за результатами обробки поданої декларантом електронної митної декларації (форма МД-2), якій присвоєно номер 24UA500020009202U4 з метою митного оформлення товару отриманого від компанії CIMO STEEL SDN BHD, (Малайзія) яким повідомлено, що «згідно статті 69 Митного кодексу України, затвердженого законом України від 13.03.2012 №4495- VI та за результатом перевірки відповідності опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу, відомості про товар та код товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, із врахуванням Пояснень УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу та результату проведеного митного огляду, повідомлено про необхідність надання технікотехнологічної документації, а саме: сертифікат якості виробника товару та документи щодо технології виробництва від виробника товару (технологічна схема, технологічний процес, тощо), та інших наявних документів і відомостей, необхідних для підтвердження заявленого коду товару по митній декларації».
На запит відділу митного оформлення №1 митного поста «Одеса-порт» від 8.11.2024р. через особу, уповноважену на декларування надано свідоцтво про випробування №С24005249235 від 27.05.2024р. та листа з повідомленням про відсутність додаткових документів від 12.11.2024р. №1.
15.11.2024р. Одеською митницею складено та надіслано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2024/000463, якою повідомлено про відмову у прийнятті митної декларації або документа.
В оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA500500/2023/000950 від 30.06.2023р., зазначено, що позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: за наявною у митного органу інформацією наданий до митного контролю сертифіката про походження товарів від 13.08.2024р. №MCCM M113157 має ознаки підробки, а зазначений в документі менеджер органу, що його видав не має повноважень засвідчувати сертифікати про походження. У зв`язку з викладеним виникають обґрунтовані сумніви в достовірності статусу документу про походження товару. Враховуючи зазначене, сертифікат про походження товарів від 13.08.2024 №MCCM M113157 не може бути таким, що підтверджує країну походження товарів відповідно до ч.3 ст.41 МК України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.42 МК України відомості про сертифікат про походження товарів заявляються обов`язково, якщо на товари, залежно від країни походження застосовуються заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених ЗУ «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту». Запропоновано, подати митну декларацію з нарахуванням антидемпінгово мита. В разі підтвердження дійсності сертифікату про походження товарів від 13.08.2024р. №MCCMM 113157, надмірно сплачені кошти будуть повернуті з державного бюджету платнику.
Позивач, вважаючи, що оскаржуване рішення є необґрунтованими та такими, що прямо суперечить нормам та вимогам МК України, звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваного рішення митного органу, з урахуванням підстав, за якими позивач просить його скасувати, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.543 МК України встановлено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.
До митної справи відповідно до ст.7 МК України, відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.
Приписами п.23,24 ст.4 МК України визначено, що митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Відповідно до положень МК України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За правилами ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до п.6 ч.8 ст.257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів).
Митним органом не зазначено конкретний підпункт п.6 ч.8 ст.257 МК України, невиконання якого слугувало підставою для прийняття оскаржуваної картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів.
Митним органом не зазначено конкретну норму вказаної конвенцій ратифікованих Україною, невиконання якої слугувало підставою для прийняття оскаржуваних карток відмов у митному оформленні (випуску) товарів.
Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012р. №651, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.08.2012р. за №1372/21684 (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), визначає правила заповнення граф митних декларацій (далі - МД) на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі - ЄАД), додаткових аркушів до нього форми МД-3 (далі - додаткові аркуші), специфікації форми МД-8 (далі - специфікація), порядок внесення відомостей до доповнення форми МД-6 (далі - доповнення), випадки застосування специфікації, а також порядок оформлення, розподілу та використання аркушів МД форм МД-2, МД-3, МД-6, МД-8. Зазначений Порядок містить розділи, глави, пункти, підпункти, абзаци, на жодні порушення якого посилається також не посилається в оскаржуваному рішенні відповідач, як на підставу його прийняття.
Митним органом не зазначено конкретну норму вказаного Порядку, невиконання якої слугувало підставою для прийняття оскаржуваної картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів.
При цьому, у відповідності до ч.1,2 ст.256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Також, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення відповідним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Дослідивши матеріали справи, судова колегія зазначає, що митним органом недотримано вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості щодо оскаржуваного рішення, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.
Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії вказує на його протиправність.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 380/5383/21 щодо загальних вимог до актів індивідуальної дії та яка неодноразово викладена в інших постановах Верховного Суду (справи №822/1817/18, №821/1173/17, №1940/1950/18, №805/3956/18-а тощо).
Отже, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що митними органом не конкретизовано законодавчі вимоги, визначені ст.257, 264, 266 МК України (а саме: частини, пункти, підпункти, абзаци або їх зміст), а також Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. №651, невиконання умов/порушення яких зазначено як причини (підстави) прийняття оскаржуваних карток відмови у митному оформленні.
Що стосується підстав прийняття оскаржуваної картки відмови у митному оформленні товарів, то судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, що оскаржуваною карткою митниця відмовила позивачу у митному оформленні товарів, оскільки наданий до митного контролю сертифіката про походження товарів від 13.08.2024р. №MCCMM113157 має ознаки підробки, а зазначений в документі менеджер органу, що його видав не має повноважень засвідчувати сертифікати про походження. 
Також, у зазначеній картці відмови у митному оформленні товарів також роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подати митну декларацію з нарахуванням антидемпінгового мита.
Разом з тим, підстави відмови у митному оформленні товарів передбачені ст.54 МК України.
Так, приписами ч.6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Проте, застосовані відповідачем в оскаржуваній картці підстави відмови у митному оформленні товарів: наданий до митного контролю сертифіката про походження товарів від 13.08.2024 №MCCMM113157 має ознаки підробки, а зазначений в документі менеджер органу, що його видав не має повноважень засвідчувати сертифікати про походження не передбачені вичерпним переліком законодавчих підстав для відмови митним органом у митному оформленні товарів.
Отже, застосовані митним органом підстави для прийняття оскаржуваної картки відмови у митному оформленні товарів є необґрунтованими та безпідставними.
Окрім того, приймаючи оскаржуване рішення митний орган взяв до уваги Лист Держмитслужби від 25.03.2024 №15/15-03/14/1593 (вх. від 26.03.2024 №8636/4) митницям направлено відповідь компетентного органу Малайзії (Малайська торгово-промислова палата Малайзії) від 25.03.2024 №TAD/COO/CUSTOMUKRAINE/2-2024 (вх. Держмитслужби від 25.03.2024 №8349/12/15), яким повідомлено про підробку сертифікатів про походження з Малайзії, й, зокрема, щодо підробки печатки та підпису уповноваженої особи Muhamad Azri Haikal Bin Azman. Зазначена інформація стосувалась митних оформлень інших суб`єктів ЗЕД та, у відповідності до статті 11 Митного кодексу України, є конфіденційною.
Дослідивши матеріали справи та вказаний лист, судова колегія звертає увагу на те, що в листі Малайської торгово-промислової палати Малайзії від 25.03.2024 року №ТАD/COO/CUSTOMUKRAINE/2-2024 зазначено (мовою оригіналу) «Please be informed this letter served as a confirmation and verification of the above said Certificate of Origin (COO) issued by Malay Chamber of Commerce Malaysia (MCCM), we hereby confirm that the COO verification as below: Hollmarc Symphony Sdn Bhd – A-902406 We confirm that COO is fake and our address on the document is incorrect because we have moved from that address from January 2018. Nor Paridah Hanum Mohd Nor is no longer works in our Chamber since 2013. We hereby confirm that thе document is false and not issue by МССM»
Тобто, судова колегія зазначає, що в жодному з листів на які посилається відповідач, та на підставі яких за його твердженнями виникли обґрунтовані сумніви в достовірності статусу документу про походження товару, не йде мова про підробки печатки та підпису уповноваженої особи Muhamad Azri Haikal Bin Azman, який й підписав наданий митниці сертифікат.
А навпаки, мова йде про недійсність адреси Малайської торгово-промислової палати Малайзії та вказано менеджера Nor Paridah Hanum Mohd Nor який не працює в МТПП Малайзії з 2013 року. Вказані відомості не мають жодного відношення до наданого позивачем сертифікату про походження товару.
Разом з тим, лист Малайської торгово-промислової палати Малайзії свідчить про недійсність певних документів про походження товару виданих конкретним компаніям, а не про недійсність будь яких сертифікатів про походження товару з зазначенням вищевказаних даних.
При цьому, митний орган не надав жодного листа від Малайської торгово-промислової палати Малайзії, в якому б зазначалося, що менеджер Muhamad Azri Haikal Bin Azman, який й підписав наданий митниці сертифікат, ніколи не працював чи не працював на момент видачі наданого митниці сертифікату і відповідно не міг його підписати та засвідчити підпис своєю печаткою.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «БІГ «МЕГА СІТІ»», визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень митного органу у даній справі.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Одеської митниці – залишити без задоволення
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський 

Судді: А.І. Бітов 

О.В. Єщенко