Справа № 127/38066/25
Провадження 2/127/9013/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року 

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В. 
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/38066/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:
позов зареєстрований судом 04.12.2025 року і мотивований тим, що 15.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 15.07.2024-100002474, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 12 000 грн. на строк 124 дні, з датою повернення – 15.11.2024 року, період користування кредитом – кожні наступні 31 день з дня надання кредиту, умовою сплати відсотків: процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна – 1, 5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів, її розмір не може бути збільшено в односторонньому порядку; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна – 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт», її розмір не може бути збільшено в односторонньому порядку; із сплатою комісії, пов`язаної з наданням кредиту – 1 080 грн. та комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 1 080 у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
Сторонами погоджено нарахування неустойки – 120,00 грн. – за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов`язання.
Продовження строку кредитування договором не передбачено. Сторонами погоджено графік сплати кредиту.
Кредит був наданий у формі електронного переказу на реквізити, вказані у заявці на видачу кредиту – 5457 08ХХ ХХХХ 1414, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. 
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач отримала та використала кредитні кошти, але не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання і не погасила борг, сплатила лише 4 000 грн. 01.12.2024 року.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 15.07.2024-100002474 від 15.07.2024 року становить загалом 35 840 грн. 
Зазначена сума складається із: заборгованості по тілу кредиту – 8 000 грн., заборгованості по процентам – 18 600 грн., комісії за надання кредиту – 1 080 грн., комісії за обслуговування кредиту – 2 160 грн, неустойки – 6 000 грн.
На підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 1049, 1054 ЦК України ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 15.07.2024-100002474 від 15.07.2024 року в загальній сумі 35 840 грн. та судовий збір.
12.01.2026 року відкрите спрощене провадження у справі. 
Представник позивача – Балюх Є.О. в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи у відсутності представника. Надав відповідь на відзив, який приєднаний до матеріалів справи.
Відповідач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Редька М.Г. (ордер серії АТ № 1128493 від 09.02.2026 року, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги № 06-02-26/1 від 06.02.2026 року, яким повноваження адвоката не обмежуються) в судове засідання не з`явились, представник надав заяву про розгляд справи у його та відповідача відсутності. Надали відзив на позовну заяву, в якому просили в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу – 10 000 грн. Позов не визнали, вважають вимоги позивача такими, що задоволенню не підлягають. Наголошували, що у позивача відсутнє право нараховувати в період воєнного стану пеню – 6 000 грн. Комісії вважають нарахованими неправомірно. Зауважували, що позивач не довів перерахування відповідачці грошових коштів – 12 000 грн. Крім того, оскільки відповідач є дружиною військовослужбовця, то має бути звільнена від сплати відсотків за користування кредитом, штрафів/пені за несвоєчасну сплату платежів по кредиту згідно вимог п. 15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Крім того, зазначали про те, якщо навіть в судовому засіданні буде доведено позивачем та встановлено судом факт наявності заборгованості, то така заборгованість має становити 8 000 грн., а не 35 840 грн., про стягнення яких безпідставно заявляє позивач. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. 
Судом встановлено, що 15.07.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 15.07.2024-100002474, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 12 000 грн. на строк 124 дні, з датою повернення – 15.11.2024 року, період користування кредитом – кожні наступні 31 день з дня надання кредиту, умовою сплати відсотків: процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна – 1, 5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 2 чергових періодів, її розмір не може бути збільшено в односторонньому порядку; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна – 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт», її розмір не може бути збільшено в односторонньому порядку; із сплатою комісії, пов`язаної з наданням кредиту – 1 080 грн. та комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 1 080 у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
Сторонами погоджено нарахування неустойки – 120,00 грн. – за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов`язання.
Продовження строку кредитування договором не передбачено. Сторонами погоджено графік сплати кредиту.
Сторонами погоджено загальні витрати за кредитом – 21 840 грн., орієнтовну вартість кредиту – 33 840 грн., реальну річну процентну ставку – 12185, 37%, графік платежів: проценти, розраховані за черговий період, сплачуються в останній день чергового періоду, комісія за надання сплачується в останній день першого чергового періоду, комісія за обслуговування сплачується в останній день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, при отриманні будь-якого платежу позичальника раніше закінчення чергового періоду відповідно, нараховані проценти та комісії, сплачуються в день отримання такого платежу. Кількість платежів зі сплати процентів, дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти, а у випадку сплати платежів раніше закінчення чергового періоду, кількість платежів зі сплати процентів збільшується на кількість таких сплат; кількість платежів зі сплати комісій – 3. Сума кредиту – 12 000 грн. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит.
Договір, паспорт споживчого кредиту, інші складові частини кредитного договору підписані ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А447, що був направлений їй в смс-повідомленні як код на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 .
Кредит – 12 000 грн. за договором № 15.07.2024-100002474 був наданий відповідачці 15.07.2024 року у формі електронного переказу на реквізити, вказані нею у заявці на видачу кредиту – 5457 0822 5091 1414, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, що підтверджено повідомленням ТОВ «УПР», номер транзакції в системі іРау.иа – 454020734.
Зобов`язання за кредитним договором відповідач виконала частково, сплативши 4 000 грн. 01.12.2024 року.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 15.07.2024-100002474 від 15.07.2024 року становить загалом 35 840 грн. 
Зазначена сума складається із: заборгованості по тілу кредиту – 8 000 грн., заборгованості по процентам – 18 600 грн., комісії за надання кредиту – 1 080 грн., комісії за обслуговування кредиту – 2 160 грн, неустойки – 6 000 грн.
Відповідач із розрахунком не погодилась, вважає відсотки, комісії та неустойку такими, що нараховані неправомірно, всупереч вимог п. 15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Надала докази, що з 20.07.2019 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , військовослужбовцем (військовий квиток НОМЕР_2 , виданий 06.06.2017 року), який станом на 17.08.2024 року перебуває на військовій службі в/ч НОМЕР_3 , є учасником бойових дій, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію». 
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення з ОСОБА_1 кредитного договору № 15.07.2024-100002474 від 15.07.2024 року та отримання позичальником кредитних коштів в загальній сумі 12 000 грн. 
В зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором від 15.07.2024 року, права позивача порушені і підлягають захисту. 
Так, останній платіж за договором згідно графіка платежів мав бути здійснений відповідачем 15.11.2024 року, однак, відповідач не виконала умов договору.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на дату подання позову заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором № 15.07.2024-100002474 від 15.07.2024 року становить загалом 35 840 грн. 
Зазначена сума складається із: заборгованості по тілу кредиту – 8 000 грн., заборгованості по процентам – 18 600 грн. за період з 15.07.2024 року до 15.11.2024 року, комісії за надання кредиту – 1 080 грн., комісії за обслуговування кредиту – 2 160 грн., неустойки – 6 000 грн.
Разом з тим, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 11 240 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту – 8 000 грн., комісії за надання кредиту – 1 080 грн., комісії за обслуговування кредиту – 2 160 грн.
Розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту – 1 080 грн., комісією за обслуговування кредиту – 2 160 грн. суд бере до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. 
Так, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»  загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включається, зокрема, комісія кредитодавця, пов`язана з наданням кредиту.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. 
Комісія за надання кредиту – 1 080 грн. та комісія за обслуговування кредиту – 2 160 грн. були погоджені з відповідачем при укладенні договору від 15.07.2024 року, нараховані кредитором та обліковані в день видачі кредиту, вказані у кредитному договорі, паспорті споживчого кредиту тощо, тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». 
Пунктом 15 ст. 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в тому числі в редакції на час укладення кредитного договору визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) – штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершенного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідач ОСОБА_1 надала копію свідоцтва про шлюб із ОСОБА_2 , копію військового квитка ОСОБА_2 , довідку в/ч НОМЕР_3 від 02.02.2023 року про те, що ОСОБА_2 в період з 26.02.2022 року до 02.02.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей, довідку в/ч НОМЕР_3 від 17.08.2024 року про те, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, посвідчення учасника бойових дій. 
Враховуючи наведене, проценти за період з 15.07.2024 року до 15.11.2024 року нараховані позивачем безпідставно, тому у їх стягненні слід відмовити.
З цих підстав суд також вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в частині стягнення неустойки в сумі 6 000 грн. 
Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Сплата судового збору (із застосуванням коеф. 0, 8) – 2 422,40 грн. підтверджена платіжною інструкцією від 26.11.2025 року.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (31%) в сумі 750,94 грн. 
Крім того, представник відповідача заявив про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн., надавши в підтвердження: договір про надання правничої допомоги № 06-02-26/1, укладений між АО «Лекс-Юа» та ОСОБА_1 06.02.2026 року з метою надання їй правової допомоги в цивільній справі № 127/38066/25, п. 3.1 якого визначено, що клієнт виплачує АО гонорар в розмірі 10 000 грн. Оплата здійснюється шляхом 100% попередньої оплати; детальний опис робіт від 19.02.2026 року, згідно з яким усна консультація – безкоштовна – 2 год., ознайомлення з матеріалами справи – 2 000 грн. – 3 години, вивчення судової практики – 1 500 грн. – 4 години, визначення правової позиції – 1 500 грн., складання (написання) та подання до суду відзиву на позовну заяву – 5 000 грн., 3 години (16 стор.), загальною вартістю 10 000 грн.; акт прийому-передачі наданих послуг від 19.02.2026 року; ордер адвоката Редьки М.Г. серії АТ № 1128493 від 09.02.2026 року, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги № 06-02-26/1 від 06.02.2026 року, яким повноваження адвоката не обмежуються); платіжну інструкцію від 06.02.2026 року про сплату 10 000 грн. 
Враховуючи вимоги ст.ст. 137, 141 ЦПК України, складність справи та виконану адвокатом роботу, час, витрачений на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову і особливості розгляду конкретної справи в спрощеному провадженні, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу пропорційно до позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено (69%) – 6 900 грн. 
Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 133, 137, 141, 263-265ЦПК України, суд,
в и р і ш и в :
позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, МФО 305299, р/р НОМЕР_5 ) заборгованість за кредитним договором № 15.07.2024-100002474 від 15.07.2024 року в розмірі 11 240 (одинадцять тисяч двісті сорок) грн. та судові витрати – судовий збір в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн. 94 коп. 
В решті позову – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6 900 грн.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складене 25 березня 2026 року.
Суддя: