Справа № 491/354/26
Провадження № 3/491/130/26
ПОСТАНОВА
іменем України
16 квітня 2026 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович, розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09 серпня 2010 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; працює у Подільському дошкільному закладі № 5, двірник, відповідно до витягу з ІКС «ІПНП», доданого до протоколу, до адміністративної відповідальності не притягувалась, 

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2026 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 759110 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Згідно вказаного протоколу 27 березня 2026 року ОСОБА_1 неналежним чином віднеслась до покладених законодавством обов`язків щодо виховання своєї доньки ОСОБА_2 , 2010 року народження, внаслідок чого остання систематично залишає місце проживання. Так, 27 березня 2026 року біля 15 години 00 хвилин, гостюючи у бабусі в с. Гандрабури Подільського району, повторно залишила місце перебування нікого не повідомивши, та яку 28 березня 2026 року біля 18 години 18 хвилин було знайдено у м. Подільськ та передано матері ОСОБА_1 , яка порушила вимоги ст. 150 СК України.
Крім того, 06 квітня 2026 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 759125 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 неналежним чином віднеслась до виконання, передбачених ст. 150 СК України обов`язків, щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2010 року народження, 02 квітня 2026 року біля 17 години 10 хвилин, перебуваючи у тітки, так як з матір`ю вона не хоче поживати, пішла з дому та поїхала в м. Подільськ, де в подальшому була знайдена, працівниками поліції та повернута матері.
Зазначені матеріли були зареєстровані в Автоматизованій системі документообігу суду та їм було присвоєно, відповідно, єдині унікальні номери судових справ 491/354/26, 491/355/26.
За результатами автоматизованого розподілу судових справ між суддями справи за №№491/354/26, 491/355/26 було передано для розгляду судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскову О.О.
Частиною другою статті 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 № 814 (в редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485), у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.
Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).
З огляду на викладене, з метою дотримання вимог частини другої статті 36 КУпАП суд на місці постановив об`єднати справи за №№ 491/354/26, 491/355/26 в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі єдиний унікальний номер 491/354/26 (провадження № 3/491/130/26), оскільки вказана справа зареєстрована в АБД Д3 першою
Розгляд адміністративної справи було призначено на 16 квітня 2026 року та на дату, визначену в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 до суду на розгляд справи не прибула, причини неприбуття не повідомила.
Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи у відсутність особи, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 268 КУпАП визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких відбувається за обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 184 КУпАП, не входять до переліку справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Суд бере до уваги той факт, що ОСОБА_1 достеменно відомо про складення відносно неї протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.3, 16), та вона ознайомлена з датою та місцем їх розгляду, оскільки відомості про це містяться у відповідній графі протоколів, з яким ОСОБА_1 ознайомлена під особистий підпис та копії яких отримала.
Крім того, відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі та з ними можливо ознайомитись на офіційному вебпорталі судової влади в мережі Інтернет за вебадресою: http://court.gov.ua/sud1501/gromadyanam/csz.
Між тим, станом на 16 квітня 2026 року від ОСОБА_1 будь-яких заяв або клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, не надходило.
Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» суд зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, з якою відкладення розгляду має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, в рішенні у справі «Цихановський проти України» суд зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію було висловлено в рішеннях Європейського суду з прав людини «Смірнова проти України» та «Карнаушенко проти України».
Також суд враховує позицію Верховного Суду, яка міститься в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року у справі № 910/9836/18, де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Основною умовою відкладення розгляду справи є - не відсутність в судовому засіданні сторони по справі, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Розгляд справи в розумні строки, з одного боку, забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого - своєчасне вжиття заходів, спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (стаття 23 КУпАП). В будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.
З огляду на обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і додані до нього матеріали, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вирішуючи справу, суд виходить з наступного.
Відповідно до статтей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція частини першої статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Як вбачається з:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 759110, 27 березня 2026 року біля 15:00 години за адресою с. Гандрабури Подільського району, неповнолітня ОСОБА_2 , 2010 року народження, залишила місце проживання своєї бабусі та була знайдена в м. Подільськ. Таким чином, громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків згідно статті 150 СК України, чим вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.184 КУпАП;
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 759125, 02 квітня 2026 року біля 17:10 години неповнолітня ОСОБА_2 , 2010 року народження, залишила місце проживання своєї тітки (без зазначення адреси) та поїхала в м. Подільськ. Таким чином громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків згідно статті 150 СК України, чим вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Судом встановлено, що в протоколах про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, не конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини.
В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували пряму винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, яке полягає у неналежному виконанні батьківських обов`язків.
Навпаки, наявні у справі документи підтверджують, що ОСОБА_1 діяла як відповідальна мати та вживала заходів для захисту дитини. З рапорту працівника поліції вбачається, що після зникнення доньки мати звернулася на спецлінію «102», до цього самостійно намагалася розшукати дитину, а після встановлення місцезнаходження доньки дитину було передано матері. Сам факт звернення матері до поліції свідчить радше про належну реакцію, ніж про ухилення від батьківських обов`язків. Крім того, як вбачається з пояснень самої дитини ОСОБА_2 , остання зазначала, що приїхала до м. Подільськ до свого знайомого ОСОБА_3 , не попередивши батьків, а саме матір ОСОБА_1 . В подальшому вони гуляли в мікрорайоні «Черьомушки», де їх знайшли працівники поліції. При цьому, будь яких пояснень з приводу неналежного ставлення з боку матері не надавала.
Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Матеріали, надані стороною захисту, свідчать, що ОСОБА_1 цих обов`язків не ігнорує: дитина охоплена навчанням, мати звертається по медичну допомогу, працює, реагує на кризові ситуації та звертається до поліції при зникненні дитини.
У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Будь-яких належних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.
Тому, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
З урахуванням приписів статті 401, у разі закриття провадження у справі, судовий збір не стягується.
На підставі викладеного, керуючись статтями 401, 184, 247 ч. 1 п. 1, 283 284  КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2026 року серії ВАД № 759110 та протоколом про адміністративне правопорушення від 06 квітня 2026 року серії ВАД № 759125 за фактом вчинення громадянкоюОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженкою с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 09 серпня 2010 року Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області; місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно частини першої статті 294 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та згідно частини другої статті 294 КУпАП може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Копію цієї постанови вручити  ОСОБА_1 в порядку, встановленому частинами першою, третьою статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя 	О.О. Желясков	

Постанова суду набрала законної сили „_____” ______________________ 20_____ року.