Справа № 642/1468/26
Провадження № 1-кп/642/336/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Харків
Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченої – ОСОБА_5 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, кримінальне провадження №12026221220000056 від 16.01.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, українки, із середньою освітою, незаміжня, фізична особа – підприємець, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,- 
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,
встановив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, ігноруючи вимоги ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону № 4323-IX від 04.10.2025), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (в редакції Закону № 2849-IX від 31.03.2023), наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №2712 від 06.12.2021 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїну, а також, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено – МДМА, усвідомлюючи суспільно - небезпечний, протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, в невстановлений час, проте не пізніше 15 год. 25 хв. 15.01.2026, перебуваючи на території України, в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, у невстановленої особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити під час досудового розслідування не виявилось за можливе, замовила в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, точну кількість не встановлено, але не менше 0, 5167 г, який перебував у прозорому полімерному пакеті з фіксатором, а також особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – МДМА, точну кількість не встановлено, але не менше 3,6530 г, яка знаходилась у прозорому полімерному пакеті з фіксатором, які незаконно почала зберігати за адресою свого постійного мешкання в квартирі АДРЕСА_3 для власного вживання без мети збуту до 15.01.2026.
Так, 15.01.2026 в період час з 15 год. 25 хв. по 17 год. 21 хв. за адресою постійного проживання ОСОБА_5 , а саме в квартирі АДРЕСА_3 , проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, масою 0, 5167 г, а також, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – МДМА, масою 3,6530 г, що є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_5 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», у зазначений вище період часу виконала усі дії, які вважала за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети пов`язаної з незаконним придбанням та зберіганням, з метою особистого вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїну масою 0,5167 г., що віднесено до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, відповідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, а також особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено – МДМА, масою 3,6530 г, що віднесено до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено відповідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України – а саме – незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, а також психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.
На підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, 24.02.2026 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої підозрювана ОСОБА_5 , повністю і беззастережно визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та погоджується на призначення покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, а також те, що укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд затверджує дану угоду.
Керуючись ст. ст. 371, 374, 394, 473, 474, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 лютого 2026 року у кримінальному провадженні №12026221220000056 від 16.01.2026 р. між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи у справі № СЕ-19/121-26/2078-НЗПРАП від 27.01.2026 року, в сумі 4011 (чотири тисячі одинадцять) гривень 30 копійок; витрати на проведення експертизи у справі № СЕ-19/121-26/2077-НЗПРАП від 27.01.2026 року, в сумі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Речові докази: 1 (один) сейф пакет, виготовлений з полімерного матеріалу «6191193» білого кольору, з об`єктом дослідження після експертизи № СЕ-19/121-26/2078-НЗПРАП від 27.01.2026 року; 1 (один) сейф пакет, виготовлений з полімерного матеріалу «6191193» білого кольору, з об`єктом дослідження після експертизи № СЕ-19/121-26/2077-НЗПРАП від 27.01.2026 року, що знаходяться в камері схову речових доказів ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Зброярська, 1 – знищити після набрання вироком законної сили.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок подається до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: