441/149/26 2/441/434/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

13.04.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді Яворської Н.І.,
за участю секретаря судових засідань Цап І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

адвокат Усенко М.І. в інтересах ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», 28.01.2026 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 44925 грн. боргу за кредитним договором № 2674525 від 20.07.2020.
Позов обґрунтовує тим, що 20.07.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 2674525 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого Товариство, строком на 15 днів, надало відповідачці 15 000 грн. 00 коп. фінансового кредиту зі сплатою стандартної процентної ставки 1,90% в день на залишок заборгованості, в порушення умов договору відповідачка свої зобов`язання за таким належним чином не виконувала, через що у неї перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виникла заборгованість, яка станом на 25.02.2021 склала 44 925 грн., з яких: 15 000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 29 925 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за процентами, що 26.02.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № ККАУ-26022021, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2674525 від 20.07.2020 перейшло до позивача. Просив позов задовольнити та стягнути, крім цього, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. та судовий збір.
Ухвалою судді від 30.01.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.
07.04.2026 відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, за змістом якого із вищезазначеними розрахунками суми заборгованості не погодилась, мотивуючи тим, що кредитодавцем ТОВ «Авентус Україна» проводилося нарахування процентів поза межами зазначеного в договорі строку, пролонгація договору не відбулась, а тому розмір заборгованості за процентами є незаконним та необгрунтованим. Також просила зменшити стягнення витрат на професійну правничу допомогу та стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні із позовом до суду просив розглянути справу за відсутності представника Товариства.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із копії договору № 2674525 про надання споживчого кредиту від 20.07.2020, інших матеріалів справи убачається, що 20.07.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого Товариство, надало відповідачці кредитні кошти в сумі 15000 грн., строком кредитування 15 днів із сплатою стандартної процентної ставки 1.90 % в день.
Виконання ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 15 000 грн. 00 коп. відповідачкою не заперечується та підтверджується довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 16.12.2025.

ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором № 2674525 про надання споживчого кредиту від 20.07.2020, внаслідок чого у неї перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виникла заборгованість, яка, згідно Картки обліку договору (розрахунок заборгованості) станом на 25.02.2021 склала 44 925 грн. 00 коп., з яких: 15 000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 29 925 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за процентами.
26.02.2021 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021, згідно якого ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», в т.ч. до ОСОБА_1 .
Доказів повернення відповідачем ОСОБА_1 позивачу отриманої у кредит від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за договором № 2674525 від 20.07.2020 грошової суми у розмірі 15 000 грн. 00 коп., матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення заборгованості за сумою (тілом) кредиту 15 000 грн. 00 коп. є обґрунтованою.
Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідачки проценти за користування коштами в розмірі 29 925 грн. 00 коп. як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку – по 15.11.2020.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.
Договором № 2674525 від 20.07.2020 про надання споживчого кредиту визначений строк його дії, який становить 15 днів.
Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору від 20.07.2020 та Графіку платежів до договору строк кредитування закінчився 02.08.2020 року.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, 02.08.2020 року ОСОБА_1 сплатила 3391,50 грн. на погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, які були зараховані як плата за відсотками, тобто відсотки сплачено у повному обсязі, заборгованість по тілу кредиту станом на 02.08.2020 року залишилася 15000 грн.
Відповідно до п. 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору (15 днів), якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2-4.5 договору.
З цього випливає, що договір згідно п. 4.1. договору було автопролонговано на кількість днів, зазначену в п. 1.4 договору (15 днів), зокрема, з 02.08.2020 до 16.08.2020 включно. А отже, саме протягом цього строку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» мало право нараховувати відповідачці передбачені цим договором проценти.
Оскільки будь-яких інших оплат відповідачка не здійснювала, споживчий кредит, після цієї дати (16.08.2020), у відповідності до п. 4.3 договору, не пролонговувася. 
Доказів про те, що позичальник ініціювала продовження строку надання кредиту, позивачем до матеріалів справи не долучено.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, 612 ч.1 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
З огляду на вищенаведене, а також, що ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання умов укладеного 20.07.2020 кредитного договору допустила заборгованість перед Товариством, враховуючи строки кредитування за таким та укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» договір відступлення прав вимоги, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідачки на користь позивача 15 000 грн. заборгованості за договором № 2674525 про надання споживчого кредиту від 20.07.2020, з яких: 15 000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту та 4275 грн. процентів за користування кредитними коштами (15000 (сума кредиту) * 1,90% відсоток від суми кредиту *15 днів = 4275 грн).
Щодо вирішення питання судових витрат суд зазначає наступне.
За положеннями частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд звертає увагу, що при встановленні розміру гонорару за надання професійної правничої допомоги враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу від заявленої представником позивача суми.
Беручи до уваги складність справи, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, який є завищеним, обсяг наданих адвокатом послуг, розмір задоволених позовних вимог та те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, а також заперечення відповідачки щодо стягнення судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у розмірі 2000 грн. 
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача 1142 грн. 17 коп. судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 19 275 (дев`ятнадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. 00 коп. заборгованості за договором № 2674525 про надання споживчого кредиту від 20.07.2020; 2 000 (дві тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогута 1142 (одна тисяча сто сорок дві) грн. 17 коп. судового збору.
У задоволенні решти вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.
Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, 28 корпус, 4-й поверх, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Яворська Н.І.