СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 683/82/26 
Провадження № 2/684/137/2026
РІШЕННЯ
іменем України 
26 березня 2026 року с-ще Стара Синява
Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:
судді Гринчук С.М.
за участі секретаря судового засідання Кушнір Я.Р.,
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,
представник позивача – Мохир Я.В.,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Стара Синява за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
У січні 2026 року позивач ТОВ «Споживчий центр»через представника Мохир Я.В. звернувся до суду із вказаним вище позовом.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 25 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти) №24.04.2025-100002861. 
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 28 000 гривень, строком на 214 днів з дати його надання. Відповідно до умов Договору Заявка є невід`ємною частиною пропозиції укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору. Кошти у вказаному розмірі відповідач отримав 25 квітня 2025 року на реквізити електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-1427. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за договором.
Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути у розмірі 107 240 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту 28 000 гривень, заборгованість за процентами – 59 640 гривень, заборгованість за комісією (пов`язаною з наданням кредиту) – 5600 гривень, заборгованість за неустойкою – 14 000 гривень.
03 березня 2026 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній вказав, що вимоги позивача є необґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідач звертався 28 травня 2025 року до позивача з електронним зверненням про списання пені, нарахованих відсотків а також наданням розстрочки по сплаті тіла на 18 місяців, однак позивач відмовив в задоволенні його заяви. Тим самим порушив умови договору, а саме: «пункту 5.5 Розділу 5 Фіксувати кожну безпосередню взаємодію з питань врегулювання простроченої заборгованості». Тому просить задовольнити позов лише в частині стягнення тіла кредиту в сумі 28 000 гривень (арк.спр.53-60).
Позивач ТОВ «Споживчий центр» – в судове засідання представника не направив, в позовній заяві представник ОСОБА_2 просив розгляд справи проводити без участі позивача та представника за наявними в матеріалах справи доказами, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що визнає заборгованість за тілом кредиту повністю; заборгованість за відсотками за користування кредитом визнає лише за період до 28 травня 2025 року, тобто станом на дату подання заяви позивачу про реструктуризацію боргу у зв`язку з лікуванням новонародженої дитини, в задоволенні якої йому безпідставно відмовлено; заборгованість за неустойкою не визнає. Свої заперечення обґрунтував підставами, викладеними у відзиві, який підтримав. Додатково вказував, що не здійснював жодних платежів за договором, оскільки за роз`ясненнями представника позивача для можливості сплачувати тіло кредиту йому необхідно сплатити пеню у розмірі понад 10 000 гривень, нарахування якої на переконання відповідача є безпідставним та незаконним.
Ухвалою судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2026 року справу передано за підсудністю до Старосинявського районного суду Хмельницької області.
Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (арк.спр.47).
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, зважаючи на таке.
Суд установив, що 25 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (оферти) №24.04.2025-100002861, який складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) (арк.спр.25-28), Заявки кредитного договору №24.04.2025-100002861 (кредитної лінії) від 24 квітня 2025 року (арк.спр.28-29) та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №24.04.2025-100002861 (кредитної лінії) від 24 квітня 2025 року (арк.спр.29-30), які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е578». 
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (якщо Комісія (ії) встановлена (і) договором) (пункт 3.1 Пропозиції) (арк.спр.25 (зворот)).
Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах, які визначені у Заявці, яка є невід`ємною частиною оферти (п.3.3-3.3.7. Пропозиції).
Сума кредиту 28 000 гривень. Строк на який надається кредит 214 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 23 листопада 2025 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4441-11ХХ-ХХХХ-1427 (п. 2, 3,4 Заявки).
Процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (надалі – «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п.6 Заявки).
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – «Комісія»; економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 20% від суми Кредиту та дорівнює 5600 гривень. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п.7 Заявки).
Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому Договором. Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.87% (денна процентна ставка) = (51951.33 / 28000)/ 214 х 100%. Проценти (економічна сутність – плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується в відповідному періоді (п.8 – 11 Заявки).
Неустойка: 280 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.15 Заявки). 
Розмір процентів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої Позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України встановлюється законом (п.16 Заявки).
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у Паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «А578» (арк.спр.23-24).
Згідно з Інформаційним повідомленням позичальника, що містить контактні дані позичальника ОСОБА_1 , вбачається підписання договору одноразовим ідентифікатором «Е578» з sms, яке було відправлене на фінансовий номер +380664049256 (арк.спр.30 (зворот) - 31).
Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №24.04.2025-100002861 від 25 квітня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 становить 107 240 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 28 000 гривень, заборгованість за процентами – 59 640 гривень, заборгованість за комісією (пов`язаною з наданням кредиту) – 5600 гривень, заборгованість за неустойкою – 14 000 гривень. Проценти по кредиту нараховані за період з 25 квітня 2025 року до 23 листопада 2025 року (арк.спр.13).
Перерахування відповідачу кредитних коштів 25 квітня 2025 року в розмірі 28 000 гривень підтверджено листом ТОВ «УПР» за Вих. №1-3112 від 31 грудня 2025 року, на номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі i.Pay.ua – 721372646, призначення платежу – Видача за договором кредиту №24.04.2025-100002861 (арк.спр.32).
Інформація отримана з центрального вузла Системи BankID НБУ на електронний запит на ідентифікацію з даними користувача містить дані ОСОБА_1 із зазначенням дати народження, ідентифікаційного номера, адреси місця реєстрації та місця фактичного проживання, паспортних даних (арк.спр.22 (зворот)).
Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення частини першої статті 5Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до частин першої та другої статті 6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що25 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі кредитний договір, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Вказана обставина визнається відповідачем.
Умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, комісій, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договору. Такий правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи.
ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором.
Відповідач, частково заперечивши проти позову, не спростував будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором та неналежне виконання ним умов договору щодо сплати заборгованості.
Вказана заборгованість нарахована в межах строку кредитування.
Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконував, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення неустойки в сумі 14 000 гривень за Кредитним договором №24.04.2025-100002861, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України"Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення неустойки слід відмовити. Відтак в цій частині суд погоджується із запереченнями відповідача.
Доводи відповідача щодо відсоткової ставки за договором в розмірі 0,87%, розрахунок заборгованості за відсотками за 30 днів та безпідставності нарахування заборгованості за комісію суд відхиляє, оскільки такі спростовані матеріалами справи, зокрема розмір відсоткової ставки 1%, строк кредиту – 214 днів передбачено умовами кредитного договору, з якими відповідач ознайомлений та погодився з ними шляхом підписання договору. Сплату комісії, пов`язаної з наданням кредиту, також передбачено умовами вказаного кредитного договору. 
Доводи відповідача щодо неможливості нарахування відсотків після його звернення до позивача з заявою про реструктуризацію боргу суд відхиляє, оскільки у відзиві та в судовому засіданні відповідач повідомив, що у задоволенні такої заяви йому було відмовлено. Звернення боржника із заявою до кредитодавця не свідчить про реструктуризацію боргу, оскільки згідно зі статтею 17 Закону України про споживче кредитування реструктуризація зобов`язань здійснюється на договірних умовах за згодою між кредитодавцем і споживачем, чого в даному випадку не було досягнуто, як про те стверджує сам відповідач.
Розподіляючи судові витрати, суд зазначає таке.
Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 93 240 гривень кредитної заборгованості, що становить 86,9% від суми пред`явленого позову (93 240 х 100% /107 240), позовна заява подана через підсистему «Електронний суд», то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1850 гривень 89 копійок (2662,40х86,9:100=2313,62; 2313,62х0,8=1850,89).
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №24.04.2025-100002861 від 25 квітня 2025 року на суму 93 240 (дев`яносто три тисячі двісті сорок) гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень, заборгованість за відсотками – 59 640 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сорок) гривень, заборгованість за комісією (пов`язаною з наданням кредиту) – 5600 (п`ять тисяч шістсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 1850 гривень (одну тисячу вісімсот п`ятдесят) гривень 89 копійок сплаченого судового збору.
Відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ - 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року. 
Суддя С.М. Гринчук