Справа 688/4275/25 
№ 1-кп/688/50/26 

Вирок
Іменем України
03 квітня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження № 12025244000001251 за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою:   АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, востаннє 20.03.2023 вироком Немирівського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі (строк відбування покарання закінчився 01.08.2025),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
встановив:
1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_4 
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 20.03.2023 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років 10 місяців позбавлення волі, відбуваючи вказане покарання у Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», яка розташована по вул. Тараса Шевченка, 60, с. Климентовичі Шепетівського району Хмельницької області, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 05 липня 2025 року близько 17 год 43 хв вичинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, 05 липня 2025 року черговий помічник начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_6 , відповідно до наказу начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» №185-дск від 05.07.2025 «Про забезпечення охорони та нагляду на добу», заступив на добове чергування з 09 години 05.07.2025 до 09 години 06.07.2025, із покладенням на нього обов`язків щодо забезпечення режиму тримання засуджених, охорони та нагляду на території установи.
Засуджений ОСОБА_4 , будучи ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також з правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, скориставшись послугою телефонного дзвінка, у порушення п. 2 ч. 1 ст. 107 КВК України, не реагуючи на законні вимоги працівників Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про повернення до своєї камери, попрямував до прогулянкового майданчика, розташованого на території даної установи виконання покарань.
У зв`язку з вчиненням ОСОБА_4 порушення режиму відбування покарання, близько 17 год 40 хв до вказаного майданчика прибув черговий помічник начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_6 , який неодноразово в усній формі запропонував засудженому пройти до своєї камери та припинити правопорушення.
Цього ж дня, тобто 05 липня 2025 року близько 17 год 43 хв, засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи на прогулянковому майданчику, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій у відповідь на неодноразові усні законні вимоги ОСОБА_6 про повернення до камери, почав поводити себе агресивно, на зауваження ОСОБА_6 про припинення протиправної поведінки та застосування до нього фізичної сили не реагував, ліктем лівої руки завдав останньому один удар в область нижньої щелепи справа та долонею правої руки завдав один удар в обличчя, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 сильного фізичного болю.
За таких фактичних обставин, які виразились в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.
2. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України не визнав та відмовився давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.
3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Винуватість обвинуваченого у заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- показаннями потерпілого  ОСОБА_6 , який дав суду показання, що працює черговим помічником начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», заступив на добове чергування з 09 години 05.07.2025 до 09 години 06.07.2025, із покладенням на нього обов`язків щодо забезпечення режиму тримання засуджених, охорони та нагляду на території установи. Близько 17 год 30 хв працівник Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» повідомив про ускладнену оперативну обстановку, а саме, що засуджений ОСОБА_4 не реагує на законні вимоги працівників про повернення до своєї камери, перебуває на майданчику. Близько 17 год 40 хв він прибув до вказаного майданчика та неодноразово в усній формі запропонував засудженому пройти до своєї камери та припинити правопорушення. ОСОБА_4 тривалий час відмовлявся повернутися до камери після надання йому послуги телефонії, мотивуючи це тим, що йому треба забрати іконку, яку він залишив в дисциплінарному ізоляторі. Він попередив засудженого, що у випадку невиконання законних вимог про повернення до камери та злісну непокору, до нього будуть застосовані спецзаходи – кайданки. У відповідь на його неодноразові усні законні вимоги про повернення до камери, ОСОБА_4 почав поводити себе агресивно, на зауваження не реагував, ліктем лівої руки завдав йому один удар в область нижньої щелепи справа та відразу після цього долонею правої руки завдав один удар в обличчя, заподіявши йому сильного фізичного болю. Після чого до нього були застосовані кайданки та супроводжено до дисциплінарного ізолятора. Про механізм заподіяння ударів він детально показав за допомогою статиста під час проведення слідчого експерименту з ним. Вся подія фіксувалася на нагрудні відеореєстратори працівників установи;
- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що працює молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки в Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». 05.07.2025 чергував на дільниці посиленого контролю, де знаходився ОСОБА_4 . Засуджений ОСОБА_4 після телефонної розмови відмовився повертатися до своєї камери, посилаючись на надумані підстави, а саме, що він забув в дисциплінарному ізоляторі свою іконку. Оскільки засуджений тривалий час відмовлявся виконати законні вимоги його та інспектора ОСОБА_8 , та залишався на території майданчику, він повідомив про це черговому ОСОБА_6 . Коли черговий прибув на дільницю посиленого контролю, на прогулянковий майданчик, він запропонував засудженому повернутися до камери та роз?яснив, що у разі злісної непокори до нього будуть застосовані спецзаходи – кайданки. У відповідь на це, ОСОБА_4 двічі вдарив ОСОБА_6 , спочатку ліктем лівої руки завдав удар в ділянку біля шиї, після чого відразу вдарив рукою в обличчя. Вся подія фіксувалася на нагрудні відеореєстратори. Після цього до засудженого був застосований загин руки за спину та застосовані кайданки. Засуджений мав статус злісного порушника режиму утримання, за 2 тижні до події перебував у ДІЗО установи;
- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що працював молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки в Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98)». 05.07.2025 прибув на пост ДПК для супроводу засудженого ОСОБА_4 до кімнати для телефонної розмови. Після телефонної розмови ОСОБА_4 самовільно вийшов у прогулянковий дворик, відмовившись повернутися до камери. Пояснював, що тиждень тому забув у дисциплінарному ізоляторі іконку, яку просив повернути. Про вказану подію було повідомлено чергового ОСОБА_6 . Коли він прибув на майданчик, то пред?явив засудженому законну вимогу про повернення до камери та роз?яснив, що у разі непокори буде застосований фізичний вплив. У відповідь на це, ОСОБА_4 двічі вдарив ОСОБА_6 : ліктем в ділянку біля шиї-підборіддя, після чого відразу вдарив рукою в обличчя. Після цього до засудженого був застосований загин руки за спину та застосовані кайданки. Вся подія фіксувалася на нагрудні відеореєстратори;
- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що брав участь як понятий під час слідчого експерименту з потерпілим, що проводився на території місцевої поліції. Бачив як потерпілий демонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень та слідча дія фіксувалася на відеокамеру;
- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що брав участь як понятий під час слідчого експерименту з потерпілим, що проводився на території місцевої поліції. Бачив як потерпілий демонстрував на статистові механізм нанесення йому тілесних ушкоджень;
- даними довідки начальника відділу нагляду і безпеки Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» про те, що відповідно до наказу начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» №185-дск від 05.07.2025 року «Про забезпечення охорони та нагляду на добу» з 09 години 05.07.2025 року до 09 години 06.07.2025 року чергування здійснювали: черговий помічник начальника установи майор внутрішньої служби ОСОБА_6 ; виконуючий обов`язки заступника чергового помічника начальника установи прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_8 ; молодший інспектор з нагляду за засудженими поста №11 (дільниця посиленого контролю) прапорщик ОСОБА_7 ;
- даними рапорту чергового помічника ОСОБА_6 від 05.07.2025, що облікований у книзі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» о 18 годині 05.07.2025 за №21, про те, що 05.07.2025 о 17 годині 45 хвилин, засуджений ОСОБА_4 , ДПК, 1993 року народження, за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі, допустив злісне порушення режимних вимог, яке виражалось у тому, що після надання засудженому телефонної розмови, він під надуманим приводом відмовився заходити до своєї камери. Ним як черговим помічником начальника установи, було запропоновано засудженому припинити свої протиправні дії, та виконати законні вимоги представників адміністрації і попереджено, що у разі відмови до нього буде застосована фізична сила та спеціальні засоби. Однак засуджений ОСОБА_4 , його законні вимоги не виконав, вступив у суперечку, під час якої завдав йому удар ліктьовим суглобом лівої руки по обличчю, в район нижньої щелепи. Після чого до нього було застосовано загин рук за спину, кайданки та доставлено до ДІЗО. Своїми діями засуджений ОСОБА_4 грубо порушив вимоги ст. 107 КВК України та розділ II ПВР УВП;
- даними посадової інструкції чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки, затвердженої начальником Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» від 29.04.2024, з п. 2.8, п. 2.10, п. 2.13, 2.16, 2.24, 2.28 якої слідує, що черговий помічник зобов?язаний відповідати за стан правопорядку в установі, виконання встановленого розпорядку дня, дотримання законності у поводженні з засудженими; організовувати нагляд, проведення перевірок засуджених, оглядів, обшуків, здійснення контролю за особами, які перебувають на профілактичних обліках, шляхом погодинної перевірок їх наявності у визначених місцях; давати розпорядження щодо поміщення (звільнення) порушників в ДІЗО-ПКТ та карцері; забезпечувати своєчасне подання відповідних сигналів або команд з метою неухильного дотримання встановленого розпорядку дня, присікати безконтрольний вихід засуджених за межі ізольованих дільниць; підтримувати зв?язок з особами, які входять до складу чергової зміни; організовувати взаємодію працівників чергової зміни з вартою охорони по забезпеченню надійного нагляду та охорони засуджених; у разі отримання заяви або повідомлення про тяжкий злочин чи іншу надзвичайну подію, яка може викликати ускладнення оперативної обстановки, негайно доповідати про це відповідальному, а також черговій частині, одночасно вживати заходів щодо виявлення всіх обставин надзвичайної події; відповідно до п. 3.2 має право у разі ускладнення обстановки перерозподіляти сили чергової зміни та залучати інших працівників до її нормалізації; 
- даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями від 18.07.2025, відповідно до якого оглянута територія прогулянкового майданчику в Державній установі «Шепетівська виправна колонія №98» та загальний вид місця, де було заподіяно працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків;
- даними протоколу огляду від 17.07.2025 з фото-таблицями до нього, а також дослідженими у судовому засіданні відеозаписами події, з яких слідує, що предметом оглядом є диск з відеофайлами: 17.14 05.07.2025 ОСОБА_11 ; Хоронжук.МР4; Коршун.mov; Кривий.MP4, які були надані по запиту з камери відеонагляду, що встановлена в коридорі дільниці посиленого контролю ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», та з портативних відео реєстраторів (нагрудних боді камер) з ін. № 101480450, 111372835, 11372710, на яких знаходиться запис від 05.07.2025 по факту нанесення двох ударів працівникові - черговому помічнику начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» майору внутрішньої служби ОСОБА_6 під час виконанням ним службових обов`язків. З відеозаписів видно пересування засудженого ОСОБА_4 у супроводі двох працівників установи між камерами, після чого засуджений вийшов з камери та прямує в сторону виходу вздовж по коридору. З відеофайлів з камери ОСОБА_6 видно територію прогулянкового майданчика, який спеціально облаштований огородженою територією металевою решіткою та вхід до даного майданчику є вільним. По ліву сторону наявний вихід до самої території біля якого знаходиться працівник установи. За металевою решіткою до якої є вільний доступ в правому куті зафіксований засуджений з оголеним торсом та в шортах темного кольору. Зафіксована розмова між ОСОБА_6 та  ОСОБА_4  щодо повернення до камери та відмови засудженого повернутися до камери. ОСОБА_6 попереджає засудженого, що у разі непокори до нього буде застосована фізична сила та в цей час ОСОБА_6 підходить ближче до засудженого. В свою чергу  ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_6 та попередив його, що застосування до нього фізичної сили ним буде розцінюватися як посягання на його життя. Після цього ОСОБА_6 декілька разів вимагає від  ОСОБА_4 , щоб він добровільно пройшов до камери. До даної території зайшли ще двоє працівників ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», та під час розмови о 17:42:34  ОСОБА_4  завдає один удар ОСОБА_6 . В цей момент камера, яка перебувала на ОСОБА_6 , фіксує верх даної території та о 17:42:35 ОСОБА_6 , повертає її в сторону  ОСОБА_4 , де видно як інші працівники ДУ «Шепетівська виправна колонія №98», тримають  ОСОБА_4 попідруки. ОСОБА_6 , поправляє нагурудну боді камеру, та фіксує як працівники ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» застосовують фізичну силу до  ОСОБА_4 , який завдав удар ОСОБА_6 , а саме загин рук за спину, після чого біжить до них та допомагає, утримати  ОСОБА_4 , для застосування кайданок. З відеофайлів камери ОСОБА_7 видно як  ОСОБА_4  о 17:43:08 завдає один удар лівим ліктьовим суглобом ОСОБА_6 в область правої нижньої щелепи та відразу завдає один удар правою рукою в ділянку обличчя ОСОБА_6 , який намагається відбитися своєю рукою, та в цей час працівники даної установи застосовують до  ОСОБА_4 фізичну силу, а саме загин руки за спину та застосовують кайданки, після чого взявши його під руки переводять в швидкому темпі до камери ДІЗО. З відеофайлів камери ОСОБА_8 видно, що о 17:42:08  ОСОБА_4  завдає один удар лівим ліктьовим суглобом ОСОБА_6 , в область правої нижньої щелепи, після чого відразу завдає один удар правою рукою в ділянку обличчя ОСОБА_6 , який намагається відбитися своєю рукою, оступається назад (не падає) та в цей час працівники даної установи застосовують до  ОСОБА_4 фізичну силу, а саме загин руки за спину та застосовують кайданки, після чого взявши його під руки переводять до камери ДІЗО;
- даними протоколу слідчого експерименту з відеозаписом слідчої дії від 25.07.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих детально продемонстрував на статистові механізм заподіяння йому ударів засудженим ОСОБА_4 ;
- даними характеристики на засудженого ОСОБА_4 , згідно якої за період відбування покарання засуджений не дотримується визначених норм порядку відбування покарання. розпорядку дня установи, мають місце нетактовна поведінка до представників адміністрації, створення конфліктної ситуації, зберігання заборонених предметів, пошкодження державного майна, а також невиконання законних вимог представників адміністрації установи. Засуджений допустив 67 порушень встановленого порядку відбування покарання, за що 67 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. Перебуває на профілактичному обліку як «Схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установ». Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні;
- даними висновку експерта №182 від 23.07.2025, з якого слідує, що у ОСОБА_6 на момент проведення судово-медичної експертизи 07.07.2025 р. будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. Діагнози: «Струс головного мозку. Забій м`яких тканин голови» при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймалися, так як не підтверджені об`єктивними даними. Відсутність тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не виключає можливості спричинення йому фізичного болю за обставин, вказаних в постанові та обстежуваним;
- даними висновку експерта №209 (додатковий) від 07.08.2025, з якого слідує, що  ОСОБА_6 міг відчувати фізичний біль за обставин вказаних ним в ході проведення його допиту та в ході проведення слідчого експерименту за його участі. ОСОБА_6 міг відчувати фізичний біль за обставин вказаних на відеозаписах з нагрудних камер ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та самого ОСОБА_6 , на яких зафіксовано як засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи на прогулянковому майданчику, ліктем лівої руки завдав ОСОБА_6 один удар в праву половину обличчя та долонею правої руки завдав ще один удар в обличчя;
- роз`ясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_12 , яка підтвердила свої висновки, зазначивши, що особисто оглядала потерпілого та досліджувала надані їй матеріали кримінального провадження та медичну документацію потерпілого. ОСОБА_6 міг відчувати фізичний біль за обставин вказаних ним в ході проведення його допиту та в ході проведення слідчого експерименту за його участі, за обставин вказаних на відеозаписах з нагрудних камер, на яких зафіксовано завдання ударів. Навіть, якщо не залишилось ушкоджень, сам факт удару рукою або ліктем, як в даному випадку, прикладеної сили, контакту з чутливою ділянкою обличчя, вже передбачає подразнення больових рецепторів. Тому не виключається, що внаслідок нанесення ударів потерпілий міг відчувати фізичний біль, тобто страждання, що фізіологічно ймовірно.
Такі висновки експерта узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження, підтверджують показання потерпілого, який у судовому засідання ствердив, що внаслідок нанесення ударів відчував фізичний біль.
Враховуючи те, що судово-медичні експертизи проводилися кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали кримінального провадження, то підстав для сумнівів у достовірності цих висновків суд не вбачає.
4. Відхилення доводів сторони захисту.
Статтею 345 КК передбачено відповідальність за погрозу або насильство щодо працівника правоохоронного органу.
Основним безпосереднім об`єктом цього злочину є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом - психічна та фізична недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів. Об`єктивна сторона злочину може бути виражена у погрозі знищенням чи пошкодженням майна, вбивством, застосуванні насильства, незалежно від того, чи є погроза дійсною і реальною, а також у заподіянні побоїв, спричиненні тілесних ушкоджень, що пов`язане із виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків.
Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 345 КК, характеризується обов`язковою наявністю прямого умислу на заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв або тілесних ушкоджень та мотиву: у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків (постанова Верховного Суду від 22 лютого 2022 року в справі № 591/7679/19).
При цьому, інтелектуальна ознака прямого умислу полягає у тому, що суб`єкт усвідомлює фактичну сторону своїх дій, зокрема те, що він своєю протиправною поведінкою заподіює побої або тілесні ушкодження працівнику правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням останнім службових обов`язків, а вольова ознака передбачає наявність бажання на їх заподіяння та настання відповідних суспільно небезпечних наслідків.
За змістом ст. 24 КК України, наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.
Згідно усталеної судової практики Верховного Суду питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (постанова Верховного Суду від 11 березня 2021 року в справі № 740/1193/20).
За змістом кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.
Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. 
Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Під ударом слід розуміти одноразовий різкий вплив на тіло людини за допомогою певного предмета або частини тіла (руки, ноги, голови), що завдає фізичного болю.
Побої - це багаторазове завдання (два і більше) ударів потерпілому, що не спричинило тілесних ушкоджень. 
Побої не призводять до порушення анатомічної цілості тканин або нормального функціонування тканин чи органів тіла людини. За цією ознакою вони відрізняються від тілесних ушкоджень. В той же час побої повинні обов`язково викликати фізичний біль. 
Під фізичним болем розуміється такий психічний стан особи, який характеризується стражданнями, спричиненими фізичним впливом на його тіло.
Факти нанесення удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю, визначаються судом, а не експертизою.
Дослідженими судом доказами, зокрема показаннями потерпілого, свідків, відеозаписами події підтверджується, що ОСОБА_4 завдав 2 удари в голову потерпілого, від чого потерпілий відчув фізичний біль, у зв?язку з чим звернувся до КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», де перебував на стаціонарному лікуванні з 06.07.2025 по 11.07.2025.
Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи захисника про те, що в матеріалах справи не здобуто доказів, що побої працівника правоохоронного органу мали місце.
Сторона захисту вважає, що для ідентифікації особи за матеріалами відеозаписів необхідні спеціальні знання, якими апріорі не володіють слідчий, прокурор та суд. Таким чином, захист порушує питання щодо достовірності цього доказу.
Дослідивши спірні відеозаписи події, суд переконався, що вони мають достатню якість та тривалість, щоб дати суду можливість у сукупності з іншими встановленими фактичними обставинами ідентифікувати особу. 
Вказані докази здобуто в законний спосіб, а саме на запит слідчого шляхом отримання відеозаписів з Державної установи «Шепетівська виправна колонія № 98», що підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Суд не вбачає підстав ставити під сумнів достовірність цього доказу і його значення для встановлення фактичних обставин справи, а тому відхиляє доводи захисника щодо необхідності призначення в даному випадку на стадії досудового розслідування фоноскопічної та портретної експертиз.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
5. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
ОСОБА_4  раніше неодноразово судимий, кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади вчинив під час відбування покарання, за місцем відбування покарання характеризується негативно як злісний порушник режиму відбування покарання, де допустив 67 порушень встановленого порядку відбування покарання, за що 67 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, перебував на профілактичному обліку як «Схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установ», систематично перебував у дисциплінарному ізоляторі. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив кримінальних правопорушень. 
6. Мотиви призначення покарання.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, суспільну небезпечність вчиненого, особу винного, який раніше неодноразово судимий, його ставлення до скоєного, відсутність щирого каяття та інших обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, негативну характеристику, думку потерпілого.
З огляду на характер та конкретні обставини вчиненого, що свідчать про підвищений ступінь їх суспільної небезпечності, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, ОСОБА_13 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України. 
Таке покарання буде справедливим, адекватним, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так й іншими особами, в достатній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину.
7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що були підставою для обрання та продовження строку тримання під вартою, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід  ОСОБА_4  залишити попередній – тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_4  рахувати з 30.07.2025 року (фактичного затримання), зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 30.07.2025 до 03.04.2026 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження: DVD-R диск з матеріалами відеозаписів – залишити в матеріалах кримінального провадження; оригінал медичної картки стаціонарного хворого №9908 на ім?я ОСОБА_6 – повернути до КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня».
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_14