ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/26985/25
категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про:
- визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2025 №2084/2400/4/9/1533 про відмову ОСОБА_1 , цивільній дружині зниклого безвісти військового ОСОБА_2 , у виплаті його грошового забезпечення із включенням до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії, а також додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплачувати грошове забезпечення військового ОСОБА_2 у зв`язку із його зникненням безвісти із включенням до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії, а також індексації грошового забезпечення і додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, розмір якої збільшується до 100000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, та здійснювати виплату грошового забезпечення на картковий рахунок ОСОБА_1 , цивільної дружини зниклого безвісти ОСОБА_2 .
Як зазначено в позові, Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано з 29.05.2012 року. Однак Позивач з ОСОБА_2 з листопада 2023 року продовжили спільно проживати без реєстрації шлюбу, що підтверджується рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29.05.2025 року. З лютого 2022 року ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ. 13.07.2024 року Позивач від ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала сповіщення про те, що старший солдат в/ч НОМЕР_1 зник безвісті 09.07.2024 року під час виконання службових обов`язків біля АДРЕСА_1 .
Позивач вважає, що як дружина ОСОБА_2 має право на виплату грошового забезпечення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_2 , який з 09.07.2024року вважається зниклим безвісті за особливих обставин.

Ухвалою від 17.12.2025 року після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , в установлені строки до суду відзив на позов не надав.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні відносини між сторонами щодо підстав, розміру та порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців регулюються правовими нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Безспірно, як зазначено в частині 1 статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
За приписами частини 6 статті 9 Закону №2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних положень цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (надалі - Порядок № 884).
Цей Порядок № 884 визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).
Як зазначено в пункті 3 Порядку №884, за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) (пункт 4 Порядку №884).

Судом встановлено та визнається сторонами, що старший солдат в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 проходив військову службу під час мобілізації та 09.07.2024 року зник безвісті за особливих обставин, під час виконання службових обов`язків біля АДРЕСА_1 .

Судом встановлено та визнається сторонами, що Відповідач листом від 10.09.2025 року на звернення Позивача та запит ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив про відсутність підстав для виплати Позивачу грошового забезпечення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_2 , так як така виплата особі, з якою військовослужбовець проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу не передбачена.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 , 29.08.2025 року звернулася на гарячу лінію Міністерства оборони України стосовно невиплати їй грошового забезпечення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_2 , який з 09.07.2024 року вважається зниклим безвісті за особливих обставин.
За результатами розгляду вказаного звернення Відповідач листом від 04.10.2025 року повідомив Позивача про відсутність підстав для виплати Позивачу такого грошового забезпечення, так як така виплата особі, з якою військовослужбовець проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу не передбачена.

Суть спірних відносин між сторонами зведена виключно до правомірності рішення Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2025 про відмову ОСОБА_1 , цивільній дружині зниклого безвісти військового ОСОБА_2 , у виплаті його грошового забезпечення із включенням до складу грошового забезпечення посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер) та премії, а також додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (надалі - Постанова №168).

Як зазначається в позові, Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано з 29.05.2012 року. Однак Позивач з ОСОБА_2 з листопада 2023 року продовжили спільно проживати без реєстрації шлюбу, що підтверджується рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29.05.2025 року. З лютого 2022 року ОСОБА_2 був мобілізований до лав Збройних Сил України.
Позивач вважає, що як дружина ОСОБА_2 має право на виплату грошового забезпечення військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_2 , який з 09.07.2024 року вважається зниклим безвісті за особливих обставин.

За приписами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, окрім іншого, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд враховує, що в розумінні вимог пункту 5 Постанови №884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.
Тобто, прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті заявнику грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який вважається зниклим безвісті за особливих обставин, віднесено до повноважень Відповідача.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду звернення Позивача Відповідачем прийнято оскаржуване рішення про відмову у виплаті Позивачу грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісті за особливих обставин, яке оформлено у вигляді листа від 04.10.2025 року.

Суд враховує, що в розумінні вимог пункту 5 Постанови №884 Відповідачем у рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення повинні обов`язково зазначатися підстави для такої відмови.
Приписами цього ж пункту 5 Постанови №884 визначені вичерпні підстави для прийняття Відповідачем рішення про відмову у виплаті, а саме:
- подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;
- подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;
- подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;
- з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

В ході дослідження судом оскаржуваного рішення про відмову у виплаті Позивачу грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісті за особливих обставин, яке оформлено у вигляді листа від 04.10.2025 року, встановлено, що таке рішення не містить конкретної підстави, передбаченої пунктом 5 Постанови №884, для його прийняття.
Вказане оскаржуване рішення Відповідача зведено до власного трактування положень Постанови №884, Закону № 2011-XII та Сімейного кодексу України.
Більш того, у вказаному рішенні - листі Відповідача відсутні обґрунтування щодо врахування чи не врахування Відповідачем рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 29.05.2025 року, яким встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу з листопада 2013 року (а не 2023 року як помилково вказано в позові) до липня 2024 року.
Зазначене дає підстави суду зробити висновок, що оскаржуване рішення Відповідача прийнято не на підставі вимог чинного законодавства, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, позовні вимоги Позивача відповідають обставинам справи, частково ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають частковому задоволенню.
Порушене право Позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Відповідача повторно розглянути звернення Позивача у повній відповідності до вимог Постанови №884 та з урахуванням висновків суду.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні. 

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Військової частини НОМЕР_1 про відмову у виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісті за особливих обставин, яке оформлено у вигляді листа від 04.10.2025 року. 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про виплату грошового забезпечення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісті за особливих обставин, у повній відповідності до вимог Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 та з урахуванням висновків суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

25.03.26