Справа № 195/184/26
Провадження № 2-а/195/4/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2026 року  с-ще Томаківка
Дніпропетровської області 
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді – Колодіної Л.В.,
при секретарі судового засідання – Левкович Н.М.,
за участі позивача — громадянина Маковика ОСОБА_1 ,
відповідача – поліцейського Мажари О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст.сержанта поліції Мажари Олександра Анатолійовича та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, код ЄДРПОУ: 40108866, (юридична адреса : м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20А), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, 

В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області із позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст.сержанта поліції Мажари О.А., в якому просив суд скасувати постанову серії ЕНА № 6605219 від 02.02.2026 року, якою громадянина ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно вказаної постанови водій ОСОБА_2 02.02.2026 о 18:34 в с-щі Томаківка, вул.Ватутіна, 4, здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі, який мав несправні зовнішні світлові прилади, а саме не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив п.31.6.б ПДР – порушивши заборону керувати транспортним засобом у темну пору року доби в умовах недостатньої видимості, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121 КУпАП. 
Так, 02.02.2026 року о 18.34 позивач, на належному йому транспортному засобі ВАЗ 21093 АЕ1983 ЕО, приїхав до свого будинку за адресою місця реєстрації: с-ще Томаківка, вул.Вільна (вул.Ватутіна), буд.4, де поряд з ним зупинився службовий поліцейський автомобіль, з якого вийшов та підійшов до позивача працівник поліції - поліцейський ст.сержант поліції Мажара О.А. та повідомив про те, що водієм здійснювався рух у темну пору доби на транспортному засобі, що має несправності зовнішніх світлових приладів, а саме не горів задній лівий габаритний ліхтар, чим порушено п.31.6.б ПДР. На пояснення позивача відносно того, що перед виїздом ним було перевірено справність транспортного засобу і це могло статися в дорозі, працівник поліції не звернув уваги. Крім того, позивач вказує в позові, що має 25 років водійського стажу, перед початком руху завжди перевіряє справність свого транспортного засобу, і коли він розпочинав рух, жодних несправностей в освітлювальних приладах не було, все працювало належним чином, в тому числі і задні освітлювальні прилади. Тобто, несправність, яку нібито виявив поліцейський, могла виникнути вже під час руху транспортного засобу і не могла бути позивачем самостійно поміченою, т.я перебуваючи за кермом, позивач не міг спостерігати автомобіль візуально. Також під час руху позаду транспортного засобу рухалася патрульна машина, але поліцією не вживалися заходи по зупиненню мого транспортного засобу, позивач зупинив його сам в зв`язку з приїздом додому, що свідчить про те, що світлові прилади працювали належним чином. Незважаючи на те, що позивачем на місці зупинки було вказано працівникові поліції про те, що задній лівий габаритний ліхтар працює поліцейський не взяв його пояснень до уваги та виніс постанову. 
Крім того позивач просить суд взяти до уваги те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався з порушеннями вимог ст.ст.268, 279 КУпАП, оскільки поліцейським не було заслухано та взято до уваги пояснення позивача, йому також не було роз`яснено прав, чим порушено право на захист, не встановлено всіх обставин у справі, що свідчить про порушення встановленого порядку притягнення до адміністративної відповідальності.
Крім того, в позові позивач вказує, що у постанові про адміністративне правопорушення не вказані докази, які б підтверджували скоєння вказаного правопорушення. Посилання поліцейського на те, що позивачем було порушено п.31.6.б ПДР є безпідставним, та жодними доказами не підтверджується. Позивач вважає, що постанова ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Колодіну Л.В. 
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. 
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд задовольнити його вимоги.
В судовому засіданні відповідач – поліцейський Мажара О.А. позов не визнав та пояснив суду, що постанова від 02.02.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача – є законною. Просить суд відмовити в задоволенні позову. 
В судове засідання представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не з`явився, надав суду відзив, в якому просив суд розглянути справу у відсутність представника ГУНП в Дніпропетровській області та відмовити у задоволені вимог. 
Згідно вимог ч. 1 ст. 229 КАС України в ході судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). 
Суд, заслухав пояснення позивача, поліцейського Мажару О.А., вивчивши відзив відповідача, відповідь на відзив, дослідивши письмові докази по справі, переглянувши відеозаписи, тобто, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Також суд зазначає, що згідно положень ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, зокрема передбачених ч.1 ст.121 КУпАП, уповноважена посадова особа на місці вчинення правопорушення виносить постанову. У такому випадку протокол про адміністративне правопорушення не складається.
У випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу, крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених ст. 121 ч.1 КУпАП.
Відповідно до ст. 283 КУпАП. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити наступне: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п.31.6 б ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.
У свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст. 251 КУпАП.
Згідно з пунктом ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
У таких справах, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити наступне: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Судом встановлено, що 02.02.2026 року поліцейським ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. сержантом поліції Мажарою Олександром Анатолійовичем було винесену постанову серії ЕНА № 6605219 від 02.02.2026 року, якою громадянина ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Так, в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 02.02.2026 року о 18:34 в с-щі Томаківка по вул. Ватутіна, 4, водій ОСОБА_2 здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі, який мав несправні зовнішні світлові прилади, а саме не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив п.31.6.б ПДР – порушивши заборону керувати транспортним засобом у темну пору року доби в умовах недостатньої видимості, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.121 КУпАП. 
Відповідно до відзиву відповідача постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.02.2026 року серії ЕНА № 6605219 – є законною та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Зазначене адміністративне правопорушення підтверджується відеозаписом (додається), в ході перегляду якого, встановлено, що позивач ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з НОМЕР_1 та здійснював рух у темну пору доби з технічними несправностями зовнішніх світлових приладів, а саме — не горіли задні габаритні ліхтарі. Таким чином, відповідач вважає, що у діях позивача вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 КУпАП. При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Крім того, позивачем надано відповідь на відзив відповідача. Позивач категорично не погоджується із думкою представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки , всупереч вимогам ч.2 ст.283 КУпАП вищевказана постанова про адміністративне правопорушення не містить відомостей про технічний засіб, яким відповідач здійснив відеозапис. Крім того, поліцейським було вказано на нібито непрацюючий задній лівий габаритний ліхтар, про несправність правого заднього габаритного ліхтаря - не повідомлялося. Крім того, позивач вказує, що наданий представником відповідача відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки вищезгадана постанова всупереч вимогам ст..283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис, а тому відповідачем не надано належних доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП. Така ж правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17, в якій зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. 
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою ст.283 КУпАП повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Однак, оскаржувана постанова від 02.02.2026 не містить посилань на технічний засіб за допомогою якого було здійснено фіксацію події, тобто, в п. 7 Постанови не вказано, що до неї додаються будь-які докази, зокрема, відеозапис з місця події.
Суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2018 р. у справі №524/5536/17 (адміністративне провадження №К/9901/1403/17), згідно якого відеозапис не може вважатись належним доказом у зв`язку з тим, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.
Згідно вимог ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: … технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) ….
Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці.
Таким чином, наданий відповідачем до суду відеозапис, не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В свою чергу, оскільки, обставина порушення позивачем вимог пункту п. 31.6 б Правил дорожнього руху належними та допустимими доказами не підтверджується, а саме не зазначена відеофіксація та наявний відеозапис в постанові про адміністративне правопорушення, підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП відсутні.
Кодексом України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. У сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.
Суд звертає увагу, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
При цьому, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, про що неодноразово вказував Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.
У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Представником відповідача разом з відзивом на позовом додано відеозапис, як доказ вчинення адміністративного правопорушення позивачем та дотримання процедури розгляду справи. Але в оскаржуваній постанові, зокрема у пункті 7, відсутні відомості про додання до постанови відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення адміністративного правопорушення.
Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП є недоведеним, оскільки суд не може достовірно встановити, що автомобіль, яким керував позивач, дійсно здійснював рух у темну пору доби на транспортному засобі, який мав несправні зовнішні світлові прилади, а саме не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив п.31.6.б ПДР. А сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕНА № 6605219 від 02.02.2026 року, не може розцінюватися судом як безспірний доказ провини позивача.
Таким чином, враховуючи, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача, відповідачем не надано докази на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови серії серії ЕНА № 6605219 від 02.02.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.
За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова особа чи службова особа.
У зв`язку із задоволенням позову у справі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 665,60 грн., відшкодовуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 19, 90, 139, 241-246, 250, 286, 287 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
позовні вимоги громадянина ОСОБА_2 до поліцейського ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст.сержанта поліції Мажари Олександра Анатолійовича та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, код ЄДРПОУ: 40108866, (юридична адреса : м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20А), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі – задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №6605219 від 02.02.2026 року, винесену поліцейським ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст.сержантом поліції Мажарою Олександром Анатолійовичем про притягнення громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 за ч.1 ст.121 КУпАП - провадженням закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження за адресою: місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3) на користь громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Текст судового рішення виготовлено 24 березня 2026 року відповідно вимог ч.3 ст.243 КАСУ.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя:	  	Л.  В.  Колодіна