ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3146/25 Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Черпака Ю.К.,
суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач/апелянт/ГУ ПФУ в Чернігівській області) про: 
- визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті пенсії з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 грудня 2024 року № ФЧ52830; 
- зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 грудня 2024 року № ФЧ52830, з урахуванням проведених раніше виплат. 
В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність дій пенсійного органу щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 грудня 2024 року № ФЧ52830 про розмір грошового забезпечення за період з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 грудня 2024 року № ФЧ52830 за період 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для перерахунку пенсії військовослужбовців є підвищення грошового забезпечення відповідної категорії осіб, яке відбулося з 01 березня 2018 року у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, а отже право на перерахунок виникає з 01 квітня 2018 року відповідно до вимог статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ. При цьому суд дійшов висновку, що положення постанови Кабінету Міністрів України № 103, які обмежували склад грошового забезпечення для перерахунку пенсії, не підлягають застосуванню як такі, що суперечать законам та визнані протиправними у судовому порядку, а тому перерахунок має здійснюватися із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 704. Водночас суд зазначив, що довідка про грошове забезпечення від 16 грудня 2024 року сформована за нормами, чинними з 01 березня 2018 року, у зв`язку з чим вона не може бути застосована для перерахунку пенсії за період до цієї дати, що виключає підстави для задоволення позовних вимог у частині з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року. Оцінюючи дії відповідача, суд встановив, що відмова у проведенні перерахунку з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року є протиправною, оскільки відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності та діяв не у спосіб, передбачений законом, обмежившись посиланням на відсутність додаткових рішень Уряду. Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум, та відмови в іншій частині позовних вимог.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неналежно оцінив докази та дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивача. Апелянт наголошує, що станом на спірний період пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 був чинним і підлягав застосуванню, а тому виплата суми підвищення пенсії мала здійснюватися поетапно у визначених цією постановою розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 %, з 01 січня 2019 року - 75 %, з 01 січня 2020 року - 100 % суми підвищення пенсії. Також скаржник вказує, що лише з 05 березня 2019 року, тобто з дати набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, виникли правові підстави для перерахунку пенсії із врахуванням усіх складових грошового забезпечення, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 704, а тому суд безпідставно задовольнив позов за період з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року. Окремо апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19, вважаючи, що саме з 05 березня 2019 року у позивача могло виникнути право на такий перерахунок. Крім того, суд першої інстанції не врахував положення постанови Кабінету Міністрів України № 1279 від 16 грудня 2020 року щодо порядку фінансування пенсійних виплат, а тому, на думку апелянта, дії пенсійного органу були вчинені в межах чинного правового регулювання. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі № 620/11305/24 ІНФОРМАЦІЯ_2 підготовлено та направлено до ГУ ПФУ в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення від 16 грудня 2024 року № ФЧ52830 станом на 01 березня 2018 року для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01 січня 2018 року.
Листом від 05 лютого 2025 року № 1540-1378/С-02/8-2500/25 ГУ ПФУ в Чернігівській області відмовив, оскільки судовим рішенням у справі № 826/3858/18 зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсій колишніми військовослужбовцям не встановлено. Також зазначено, що після 01 березня 2018 року та 05 березня 2019 року рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Урядом не приймалось. 
Не погоджуючись з відмовою відповідача у видачі оновлених довідок, позивач звернувся до суду. 
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Оскільки оскаржуване рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, з ним погодились сторони, то суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача в частині задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували зокрема, на військовій службі, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262).
Статтею 43 Закону № 2262-XII визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з приписами статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до положень статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
За правилами пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45), пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом першим пункту 5 Порядку № 45 у редакції Постанови № 103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Окружним адміністративним судом міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом №2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.
Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, як правильно зауважив суд першої інстанції, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, оскаржувані пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).
Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.
Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин.
Так, спірні правовідносини у цій справі охоплюють період з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року, при цьому довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 грудня 2024 року № ФЧ52830, на підставі якої позивач просить здійснити перерахунок пенсії, видана уповноваженим органом відповідно до норм грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року із урахуванням усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок пенсії саме за період з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року, оскільки зазначений період охоплює правовідносини, що виникли у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення військовослужбовців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704. 
Водночас з 05 березня 2019 року (дата набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18) виникли додаткові правові підстави для перерахунку пенсії з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, що, однак, не виключає права позивача на відповідний перерахунок і за попередній період.
Слід наголосити, що попри формальну чинність у спірний період положень постанови Кабінету Міністрів України №103, Верховний Суд неодноразово зазначав, що суди не повинні застосовувати нормативно-правові акти, які суперечать Конституції та законам України, незалежно від факту їх формальної чинності. Така правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19 та від 11 серпня 2023 року у справі № 380/103/22.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року у справі № 520/2098/19 чітко зазначила, що обмеження розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, не може встановлюватися підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема шляхом виключення окремих складових грошового забезпечення, які фактично отримувала особа під час проходження служби.
Отже, перерахунок пенсії позивача підлягає здійсненню з урахуванням грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року, за період з 01 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року на підставі відповідної довідки уповноваженого органу. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до формального посилання на положення постанови Кабінету Міністрів України № 103 та не враховують наведену правову позицію Верховного Суду, у зв`язку з чим не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.
Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.