ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/866/26 Справа № 183/1463/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ігольнікова М. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП),

за участю:
захисниці        Кононової О. С.
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850,00 гривень; та судовий збір на користь держави у сумі 605,60 гривень.
Відповідно до постанови суду першої інстанції, 09.01.2025 о 16-00 годині на вул. Холодноярівської Бригади, 349, м. Самар Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не реагував на її зміну, відволікся від керування автомобіля, виїхав на узбіччя, де скоїв наїзд на автомобіль «Mercedes-Benz С220», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на ньому. Внаслідок наїзду автомобілі «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , «Mercedes-Benz С220», д.н.з. НОМЕР_2 , отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.2.3.б ПДР (протокол серії ААД № 674897 від 08.02.2025).
Окрім цього, 09.01.2025 о 16-00 годині на вул. Холодноярівської Бригади, 349, м. Самар Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, згідно результатів токсикологічного дослідження на вміст алкоголю №307 від 09.01.2025 проведеного у клініко-діагностичній лабораторії КП "Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги"ДОР", виявлені спирти 1,95%, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР (протокол серії ААД №674896 від 08.02.2025).
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду та винести нову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень. 
В обґрунтування пропущеного строку вказує, що не отримував постанову суду, дізнався про постанову лише 01.01.2026 після ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим просить поновити строк.
ОСОБА_1 в обґрунтування апеляційних вимог наголошує на порушенні вимог ст. 36 КУпАП, та тій обставині, що останнього не повідомлено про об`єднання справ.
На думку ОСОБА_1 працівниками поліції порушено строки складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 254 КУпАП, не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.
Оскаржуючи постанову суду в частині притягнення за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 вказує, що на схемі до протоколу відсутні будь-які дорожні знаки чи інші засоби технічного регулювання дорожнього руху, схема є неповною, що унеможливлює об`єктивну оцінку обставин ДТП.
Обставини справи на думку ОСОБА_1 не з`ясовані повно всебічно і об`єктивно, що суперечить вимогам ст. 251 КУпАП. В постанові суду не наведено на підставі яких саме доказів ОСОБА_1 визнано винним.
Оскаржуючи постанову суду в частині притягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 вказує, що в довідці про результати проведення перевірки повідомлення за фактом ДТП за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault Megant», д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп?яніння (згідно результату токсикологічного дослідження на вміст алкоголю №307 від 09.01.2025 проведеного у клініко-діагностичній лабораторії КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», виявлені спирти 1.95 %).
Стосовно даної обставини зазначив, що в матеріалах справи відсутня вказана довідка щодо встановлення факту наявності алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 . Судом зазначена довідка не досліджувалась та в основу судового рішення не покладена. Вказане підтверджується текстом судового рішення, серед таких матеріалів відсутній документ за N?307 від 09.01.2025. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підставі яких суд встановив наявність алкогольного сп?яніння у нього і визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Позиції учасників апеляційного процесу.
У судовому засіданні захисниці Білого М. О. просила поновити строк апеляційного оскарження постанови суду, підтримала апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі, просила її задовольнити.
Разом з цим, захисниця заявила клопотання про витребування доказів та визнання доказів у справі неналежними,які розглянуті апеляційним судом.
В судовому засіданні інші учасники справи присутні не були, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.
Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає обґрунтованими його доводи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази отримання постанови суду особою, відносно якої розглянуто справу про адміністративне правопорушення. Постанова отримана ОСОБА_1 07.01.2026 під час ознайомлення з матеріалами справи, про що в матеріалах справи наявна заява та підпис ОСОБА_1 про ознайомлення. Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення його права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, доходить наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
Щодо складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 674897 від 08.02.2025; довідці про результати проведення перевірки повідомлення за фактом ДТП за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 08.02.2025; рапорті працівника поліції про реєстрацію події в журналі ЄО за № 1066 від 09.01.2025; протоколі огляду місця ДТП від 09.01.2025; схемі до протоколу огляду місця ДТП з фототаблицями до неї; довідці КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» №113; письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_3 ; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 08.02.2025; копію постанови серії БАД №581572 від 08.02.2025; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №581572.
Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, про те що водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.3 Б Правил дорожнього руху, якими визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Водночас ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, так і апеляційному суді, не заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, не спростовуючи й обставини події, викладені за змістом протокола про адміністративне правопорушення.
За змістом протокола про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав пояснення, про те, що вину у скоєному визнає у повному обсязі, щиро кається. За змістом наданих пояснень від 08.02.2026 вказав, що близько 16-00 годині по вул. Волгоградська, м. Самар, керуючи автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , відволікся від керування на мобільний телефон, внаслідок чого виїхав на узбіччя та вдарив припаркований автомобіль «Mercedes-Benz С220», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП обидва автомобілі було пошкоджено. ОСОБА_1 вказав, що він отримав травму голови і ШМД був доставлений до лікаря.
Доводи захисника про неповноту схеми місця дорожньо-транспортної пригоди є безпідставними, оскільки така схема складена належним чином, при її оформленні зауважень чи заперечень учасниками події не висловлювалося. Крім того, до вказаної схеми долучено фотознімки, які у сукупності зі схемою дозволяють встановити обставини вчинення ДТП, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування та отримані пошкодження.
Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх сукупність і узгодженість, є достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Отже, апеляційний суд доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Щодо складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №674896 від 08.02.2025; довідці про результати проведення перевірки повідомлення за фактом ДТП за участі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 від 08.02.2025; рапорті працівника поліції про реєстрацію події в журналі ЄО за № 1066 від 09.01.2025; протоколі огляду місця ДТП від 09.01.2025; схемі до протоколу огляду місця ДТП з фототаблицями до неї; довідці КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» №113; письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_3 ; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 08.02.2025; копію постанови серії БАД №581572 від 08.02.2025; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №581572.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
З доводами апеляційної скарги про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом у вказані в протоколі час та місце, суд апеляційної інстанції погодитись не може виходячи з такого.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на відсутність в матеріалах справи довідки №307 від 09.01.2025 щодо встановлення факту наявності алкогольного сп?яніння у нього.
Водночас, під час апеляційного розгляду скарги з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, задоволено клопотання захисниці про витребування доказів.
На запит апеляційного суду від КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради надійшла відповідь за вих. №296 від 18.03.2026 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння в КНТ «ДБКЛПД» ДОР» 09.01.2025 не проходив, до КДЛ №1 був доставлений біологічний матеріал (кров) ОСОБА_1 для проведення лабораторного дослідження на вміст алкоголю. Біологічний матеріал відбирався 09.01.2025 о 17-15 годині в КНТ «Центральна регіональна лікарня інтенсивного лікування Самарівського району». Разом з цим, надано дублікат результатів лабораторного дослідження біологічного матеріалу (крові) ОСОБА_1 , за змістом якого датою та часом результату токсикологічного дослідження на вміст алкоголю зазначено 09.01.2026 о 17-05 годині. Крім цього, вказано рік народження ОСОБА_1 — 1997 рік народження.
У зв`язку з встановленими розбіжностями у даті проведення огляду та році народження ОСОБА_1 , за клопотанням захисника повторно скеровано запит до вказаної медичної установи, якою повідомлено, що анкетні дані ОСОБА_1 взяті з направлення, де вказано ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у наданому дублікаті результаті токсикологічного дослідження на вміст алкоголю №307 допущена описка в даті написання року, замість 09.01.2025 (дати відібрання біоматеріалу) помилково вказано 09.01.2026, а тому вірною датою є 09.01.2025.
Копію направлення на токсикологічне дослідження стосовно ОСОБА_1 та копію дубліката результату токсикологічного дослідження на вміст алкоголю долучено до наданої відповіді та досліджено апеляційним судом під час розгляду скарги.
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, спростовуються матеріалами справи та не знаходять свого підтвердження виходячи з такого.
Встановлені розбіжності у зазначенні останньої цифри року народження ОСОБА_1 апеляційний суд оцінює як технічну описку, оскільки анкетні дані особи внесені з направлення на токсикологічне дослідження, у якому вірно вказано прізвище ім`я та по батькові особи, число та місяць народження.
Крім того, апеляційний суд враховує дату та час події, викладені у протоколі (09.01.2025 о 16-00 годині) та дату та час взяття біоматеріалу у особи ОСОБА_1 (09.01.2026 о 17-05) та їх хронологічну послідовність. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що після події ДТП його доставлено бригадою швидкої медичної допомоги до лікаря.
У зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що дослідження на вміст алкоголю проводилися стосовно іншої особи, про що наголошувала захисник під час апеляційного розгляду справи.
За таких обставин доводи сторони захисту є необґрунтованими та спростовуються сукупністю наявних у справі доказів, у зв`язку з чим клопотання захисниці про визнання дубліката результату токсикологічного дослідження на вміст алкоголю та довідки про результати проведення перевірки повідомлення ДТП від 08.02.2025 неналежними доказами задоволенню не підлягає, виходячи з вимог ст. 251, 252 КУпАП.
За вимогами п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм вимог п. 2.9 а ПДР настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.
Твердження захисника про те, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обв`язки, спростовуються підписами останнього у відповідній графі в обох протоколах про адміністративні правопорушення (серії ААД № 674897 від 08.02.2025 та серії ААД №674896 від 08.02.2025) про те, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Неспроможними є доводи апеляційної скарги про порушення строку складання протоколів, передбаченого ст. 254 КУпАП, оскільки як слідує з матеріалів справи, здійснювалася перевірка матеріалів ЄО №1066 від 09.01.2025 за фактом вчинення ДТП за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які апелянт тлумачить на користь захисту, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.
Щодо доводу сторони захисту про об`єднання матеріалів справи на підставі положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, апеляційний суд вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, розглядаються одночасно, тому вважав за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження.
Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що відповідно до положень абз. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Проте, суд першої інстанції, призначаючи стягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, одночасно призначив два стягнення за кожне правопорушення окремо, без врахування наведених вище положень.
У зв`язку з викладеним, постанова суду стосовно ОСОБА_1 підлягає відповідній зміні, в частині накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, а саме у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, що не погіршує становище ОСОБА_1 .
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а постанову місцевого суду слід змінити в межах накладення стягнення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1  за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 36 КУпАП на  ОСОБА_1  остаточно накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. 
В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. П. Піскун