МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2026 р.  	№ 400/13181/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , 	
про	визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), яка оформлена листом-відмовою від 26.11.2025 р. №8524/р у звільненні з військової служби ОСОБА_1 ., з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - "через сімейні обставини або з інших поважних причин." а саме: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці; Зобов`язання військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) прийняти рішення (наказ) про звільнення з військової служби ОСОБА_1 ., з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - "через сімейні обставини або з інших поважних причин." а саме: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є батьком трьох дітей: ОСОБА_2 2019 р.н., ОСОБА_3 2023 р.н. та ОСОБА_4 2025р.н. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку. Він звертався до відповідача з заявою про звільнення з наданням відповідних документів, але отримав відмову у зв`язку з не підтвердженням проживання третьої дитини з батьком ОСОБА_2 2019 р.н.). Позивач вважає зазначену вимогу протиправної, оскільки він надав всі інші необхідні документи.
Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Вказав, що військовослужбовцем не були наданні необхідні документи а саме: один з таких документів: копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, або копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше).
ОСОБА_1 не довів факту проживання з ним трьох не повнолітніх дітей, не надав документ що підтверджував факт участі у вихованні ОСОБА_2 . Відсутність документів не дає військовій частині НОМЕР_1 підстав для звільнення військовослужбовця з військової служби, просить в задоволенні позову відмовити
Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до судового засідання.
Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне. 
ОСОБА_1 , мобілізований, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 
ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 
Від шлюбу з ОСОБА_2 у позивача є син ОСОБА_5 , 2019 р.н.
В 2020 році шлюб буро розірваний, а рішенням Заводського районного суду у справі №487/4040/20 задоволено позов про стягнення з позивача ( ОСОБА_1 ) аліментів на утримання сина – ОСОБА_6 2019 р.н.
В подальшому ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_7 .
У шлюбі з ОСОБА_7 у позивача народилися доньки: ОСОБА_8 , 2023 р.н. та ОСОБА_9 , 2025 р.н.
У зв`язку з наявними сімейними обставинами та бажанням звільнитись з військової служби, Позивачем було подано рапорт про звільнення з військової служби у запас відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - "через сімейні обставини або з інших поважних причин." а саме: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Рапорт було подано через безпосереднє командування з доліученням завірених копії документів, а саме:Свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 05.11.2025,Свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 05.05.2023,Свідоцтво про народження НОМЕР_5 від 03.07.2019,Свідоцтво про шлюб,Рішення суду по розірванню шлюбу,Рішення суду про стягнення аліментів,Свідоцтво про шлюб НОМЕР_6 від 10.06.2021,Рішення суду про розірвання шлюбу, Рішення суду про нарахування аліментів,Довідка про відсутність заборгованості зі сплати аліментів, Довідку про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів 07.11.2025 видану Першим відділом державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління, витяг з Єдиного реєстру боржників на ім`я Позивача, станом на 17.11.2025 р., про те, що дані Позивача відсутні в Єдиному реєстрі боржників.
Поданий рапорт та долучені документи було зареєстровано у військовій частині НОМЕР_1 від 14.11.2025 р.
За результатами розгляду документів, позивача було сповіщено що підстави для звільнення відсутні. Та в подальшому Позивачу було надано лист-відмову військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2025 р. №8524/р, з наступним змістом:“ ОСОБА_10 . Не погоджено. Підстави відсутні. Не підтверджено проживання третьої дитини разом з батьком. Необхідно надати один з таких документів: копія рішення суду про визначення місця проживання дітей з батьком або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, копія вироку суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; копія рішення суду про позбавлення батьківських прав матері. Необхідна інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовослужбовця за категорією стягнення (характером зобов? язання) "стягнення аліментів" з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання документів. ОСОБА_11 . Не погоджено. Довести до військовослужбовця.
З таким рішенням командування військової частини НОМЕР_1 позивач не погоджується, оскільки командуванням військової частини НОМЕР_1 невірно проведено аналіз норм матеріального права, зокрема ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу" та Сімейного кодексу України, надані фактичні документи та не проведено перевірку інформації, яка міститься у відкритих реєстрах.
Не звільнення позивача з військової служби відповідно до підпункту г) пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - “через сімейні обставини або з інших поважних причин, а саме: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці" є протиправним, порушує права і соціальні гарантії позивача. Позивач вимушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №2011), військовослужбовці користуютьсяусіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Порядок звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється відповідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Системний аналіз підпункту г) пункту 3 частини 5 та пункту 3 частини 12 Закону №2232 дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) за таких підстав:“перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці”
З аналізу приписів Закону №2232 висуваються наступні вимоги для наявності підстав для звільнення:-обов`язок та фактичне утримання трьох і більше дітей віком до 18 років-відсутність заборгованості із сплати аліментів (або наявність такої заборгованості, яка не перевищує суму платежів за три місяці).
Згідно частини 7 статті 26 Закону №2232 звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено“Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України”. (далі - Положення №1153).
Згідно п 225 Положення №1153 визначено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється:2) під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;
Згідно п 233 Положення №1153 визначено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.
Згідно Наказу МО 10.04.2009 № 170 “Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України” (далі - Інструкція №170) визначається механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153.
Згідно Додатку 19 Інструкції № 170 визначається перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.
Відповідно до п 5 Додатку 19 Інструкції № 170 визначено, що подаються наступні документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин, а саме:
13) у разі перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (під час дії воєнного стану):копія свідоцтва про народження кожної дитини із зазначенням батьківства (материнства) військовослужбовця та / або рішення суду про встановлення факту перебування дитини (дітей) на утриманні військовослужбовця (за наявності), інші документи, на підставі яких у військовослужбовця виник обов`язок утримувати падчерку, пасинка до досягнення ними 18 років відповідно до статті 268 Сімейного кодексу України (за наявності); Абзац другий підпункту 13 пункту 5 в редакції Наказу Міністерства оборони № 554 від!9.08.2025 -один з таких документів: копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше), або копія рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копія рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), що є військовослужбовцем, або копію письмового договору між батьками про те, з ким з батьків будуть проживати діти, та про участь другого з батьків у їх вихованні, або копія свідоцтва про шлюб з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) та копії документів, які свідчать про відсутність у малолітніх, неповнолітніх падчерки, пасинка матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або про те, що такі особи не можуть з поважних причин надавати їм належне утримання (копія свідоцтва про смерть; витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин; копія рішення суду про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим; копія вироку суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі; копія висновку медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я чи витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, якщо зазначені мати, батько, дід, баба, повнолітні брати та сестри самі потребують постійного догляду; копія рішення суду про позбавлення батьківських прав матері, батька);
Абзац третій підпункту 13 пункту 5 в редакції Наказу Міністерства оборони №° 554 від19.08.2025 інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовослужбовця за категорією стягнення (характером зобов`язання) "стягнення аліментів" з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби та їх реєстрації в установленому порядку; абзац четвертий підпункту 13 пункту 5 в редакції Наказу Міністерства оборони № 554 від 19.08.2025 
Згідно статті 1 Сімейного кодексу України (далі - СКУ) визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.
Згідно частини 2 статті 3 СКУ визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Згідно статт 6 СКУ визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Згідно статті 180 СКУ визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно статті 181 СКУ Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів
Згідно вимог Закону №2232, не вимагається спільне мешкання батька- військовослужбовця та дитини віком до 18 років, для наявності підстави для звільнення.
Закон №2232 вимагає підтвердження факту утримання трьох дітей до 18 років, незалежно від факту спільного чи окремого проживання з дітьми.
Неповнолітня дитина, незалежно від факту спільного чи окремого проживання з одним із батьків - відносить до членів сім`ї одного із батьків.
Згідно СКУ виконання обов`язку, щодо утримання дитини здійснюється незалежно від факт спільного чи окремого проживання з одним із батьків.
З аналізу Інструкції № 170 вбачається, що відомчими наказами встановлюються додаткові вимоги, які суперечать Закону № 2232 - підтвердження фактичного мешкання дітей з військовослужбовцем. Така вимога не тільки не відповідає приписам Закону № 2232, а й суперечить здоровому глузду. Оскільки батько-військовослужбовець проходить військову службу, виконує обов`язки військової служби в тому числі в зоні бойових дій, то фактичне мешкання з військовослужбовцем не відповідає інтересам дитини.Та з великою ймовірністю, забороняється з боку командування військової частини присутність дітей військовослужбовців під час виконання обов`язків служби.
Під час проходження військової служби, яке пов`язано з виконанням Конституційного обов`язку в умовах військової агресії, фактично одноосібний догляд та вихованням дітей об`єктивно може займатись мати, яка не залучена до військової служби.
Батько-військовослужбовець, без жодних обмежень, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, може виконувати обов`язок щодо утримання дітей - в тому числі, шляхом відрахування фінансовою службою військової частини аліментів на підставі матеріалів виконавчого провадження, без фактичного залучення військовослужбовця до цього процесу.
Інструкцією № 170 визначено наступну вимогу “5. Через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються:” та йде перелік цих документів.
Відсутній припис що саме військовослужбовець зобов`язаний надати повністю всю інформацію та/або документи.
Тобто, при наявності доступу до відомостей, таку інформацію можуть перевірити посадові особи військової частини та долучити таку інформацію та/або врахувати таку інформацію під час розгляду документів.
З огляду на що, вбачається формалізм з боку військової частини щодо відсутності перевірки інформації про факт перебування/не перебування відомостей позивача в Єдиному реєстрі Боржників.
Перевірити таку інформацію можливо у вільному доступі та відсутні будь-які заборони та/або перепони перевіряти анкетні дані громадянина. Відомості Позивача (анкетні дані, РНОКПП, номер виконавчого провадження) маються в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 .
Суд бере до уваги те, що матеріалах справи мається довідка про наявність (відсутність) заборгованості зі сплати аліментів 07.11.2025 видана Першим відділом державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління - якою підтверджується факт відсутності заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини позивача.
Позивачем додатково було надано таку інформацію про відсутність інформації в Єдиному реєстрі боржників, на усну вимогу військової частини НОМЕР_1 .
Аналіз позиції військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні.
"Не погоджено. Підстави відсутні. Не підтверджено проживання третьої дитини разом з батьком”.
Така позиція військової частини НОМЕР_1 ґрунтується на хибному тлумаченні норми статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Вказаний Закон, як первинний правовий акт, вимагає лише перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.
Суд вважає, що вимоги відповідача надати документи про визначення місця проживання дітей з позивачем (абзац третій підпункту 13 пункту 5 Додатку 19 Інструкції №170) суперечить приписам Закону № 2232 та фактичним сімейним обставинам (які не можуть бути обмежені з боку військової частини НОМЕР_1 в питанні визначення місця мешкання дитини).
Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Обов`язок щодо утримання є безумовним до досягнення повноліття і може виконуватися у формі сплати аліментів (на підставі судового рішення), як це відбувається щодо першої дитини Позивача.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень, що передбачені Законами України. Інструкція, як підзаконний акт, не може звужувати чи змінювати підстави для звільнення, визначені Законом.
"Необхідна інформація з Єдиного реєстру боржників про відсутність в Реєстрі відомостей про військовослужбовця за категорією стягнення (характером зобов`язання) "стягнення аліментів" з датою формування такої інформації не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання документів. "
Вимога про відсутність заборгованості по сплаті аліментів має на меті недопущення звільнення злісних боржників. Головний юридично значущий факт - це відсутність заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Суд бере до уваги, що позивачем надано довідку від 07.11.2025 про відсутність заборгованості. Та навіть з відсутністю Витяг з Єдиного реєстру боржників, цей документ повністю підтверджує виконання позивачем свого обов`язку з утримання дитини. Позивачем доведено факт відсутності заборгованості по сплаті аліментів.
Більше того, посадові особи військової частини НОМЕР_1 , маючи доступ до анкетних даних позивача та номеру виконавчого провадження, мали можливість самостійно перевірити інформацію в Єдиному реєстрі боржників.
Відмова, заснована на формальних вимогах до оформлення, при наявності фактичного підтвердження відсутності заборгованості, свідчить про бездіяльність та формальний підхід посадових осіб військової частини.
Враховуючи вищевикладене, військова частина НОМЕР_1 , надаючи лист відмову від 26.11.2025 р. № 8524/р, неправомірно та необґрунтовано відмовила позивачу у реалізації його законного права на звільнення, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Щодо способу поновлення порушених прав позивача, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В цьому випадку, суд вбачає, всі умови позивачем були виконанні для того щоб суб`єкт владних повноважень міг прийняти рішення на його користь.
Звільнення з військової служби за наявності підстав, є не правом, а обов`язком відповідача. У відповідача під час звільнення зі служби відсутні дискреційні повноваження. Оскільки, дискреційні повноваження це можливість обирати на свій розсуд між двома правомірними варіантами вирішення питання.
А відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відповідача є лише один правомірний варіант вирішення питання, якій залежить від наявності чи відсутності підстав для відмови у звільненні з військової служби. Таким чином, посилання відповідача на те, що питання про звільнення є дискреційними, суд відкидає, як безпідставне.
Крім того, суд враховує, що саме у цьому випадку, протиправне рішення відповідача про відмову у звільненні з військової служби, було не свавіллям чи помилкою саме відповідачем, а обумовлене застосуванням ним чинних нормативно-правових актів, які суперечать вимогам п.3 ч.12 ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» та безпідставно звужує коло осіб, які мають право на відстрочку за цим пунктом. 
У цьому випадку, суд вбачає, що позивач повністю відповідає вимогам п.п «г» п.2 ч.4 та п.3 ч.12 ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», надав всі можливі документи, які підтверджують його право на звільнення. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на звільнення з військової служби на підставі п.п «г» п.2 ч.4 та п.3 ч.12 ст.26 Закону, а тому способом поновлення його прав, є саме покладення на відповідача Військову частину НОМЕР_1 зобов`язання повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 та прийняти рішення про звільнення з військової служби на підставі п.п «г» п.2 ч.4 та п.3 ч.12 ст. 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу».
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити. 
2. Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), яка оформлена листом - відмовою від 26.11.2025 р. № 8524/р у звільненні з військової служби ОСОБА_1 ., з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - "через сімейні обставини або з інших поважних причин." а саме: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
3.Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) та прийняти рішення (наказ) про звільнення з військової служби ОСОБА_1 , з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 та пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - "через сімейні обставини або з інших поважних причин." а саме: перебування на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
4. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко