Справа № 752/3167/25 
Провадження №: 2/752/1128/26 

РІШЕННЯ 
Іменем України

02.03.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Кирильчук І.А.
при секретарі судового засідання - Сінчук І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у залі судового засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Украглобл-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №1184342 про надання споживчого кредиту від 19 грудня 2023 року в розмірі 93 999,99 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1184342 про надання споживчого кредиту.
Згідно умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 16 000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ ПриватБанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних).
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
29 липня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №1184342 про надання споживчого кредиту від 19 грудня 2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс».
Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки відповідно до умов кредитного договору та у зв`язку з порушеннями ним зобов`язань утворилася заборгованість за кредитним договором та станом на 29 липня 2024 року становить - 93 999,99 гривень, яка складається із: 15 999,99 грн - заборгованість за кредитом; 78 000,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.5. кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 19 грудня 2023 року по 29 липня 2024 року (включно).
Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за кредитним договором здійснюється за період строку дії кредитного договору.
Просить, позовні вимоги задовольнити.
В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А. 
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.
Також, задоволено клопотання ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» про витребування доказів, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» (ЄДРПОУ: 14360570) наступну інформацію: 
- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) платіжну картку НОМЕР_3 ;
- надати випмску з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 19 грудня 2023 року по 24 грудня 2023 року з відображенням часу нарахування коштів;
-надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підьвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 в період з 19 грудня 2023 року по 24 грудня 2023 року.
21 квітня 2025 року на виконання ухвали суду від 26 лютого 2025 року до суду надійшов лист, у якому АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), на яку було зарахування коштів на суму 16 000,00 грн за період з 19 грудня 2023 року по 24 грудня 2023 року. Також повідомлено, що номер телефону НОМЕР_6 знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та є фінансовим номером. До листа АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку по рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) за період з 19 грудня 2023 року по 24 грудня 2023 року.
Будь-яких інших клопотань та заяв представник позивача не заявляв. 
Копія позову з додатками була направлена відповідачу позивачем при зверненні до суду в системі «Електронний суд» у порядку виконання вимог абзацу 2 частини першої статті 177 ЦПК України.
Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштові відправлення повернулось з відміткою «Повернення. Адресат відсутній за вказаною адресою». 
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Згідно постанов Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18, від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.
Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом установлено, що 19 грудня 2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №1184342 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», відповідно до якого Товариство надає споживачу кошти у кредит в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (пункт 1.1. Договору).
Пунктами 1.2., 1.3. Договору визначено суму кредиту 16 000,00 грн, строк кредитування 360 днів.
Пунктом 1.4. Договору встановлено періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, які наведені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до Договору.
Умовами договору визначено стандартну процентну ставку 2,5% в день, яка застосовується у межах строку кредиту (пункт 1.5. Договору), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 160 000,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 151 600,00 грн.
У пункті 2.1. Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_7 .
Відповідач відповідно до умов Кредитного договору в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 19 грудня 2023 року о 15:14:27 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором К484, надісланий на номер телефону відповідача.
Крім того, відповідачем шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором К484 було підписано Графік платежів, який є Додатком 1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1184342 від 19 грудня 2023 року, інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, яке є Додатком 2 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1184342 від 19 грудня 2023 року, та Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені сума кредиту, строк кредитування, процентна ставка.
Згідно з Графіку платежів за договором про надання споживчого кредиту №1184342 від 19 грудня 2023 року загальна вартість кредиту становить 160 000,00 грн. з урахуванням процентів за користування кредитом у сумі 144 000,00 грн.
Згідно довідки №20240919-314 від 19 вересня 2024 року, виданої ТОВ «Пейтек Україна» 19 грудня 2023 року на картку № НОМЕР_7 переведено грошові кошти у сумі 16 000,00 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1184342 від 19 грудня 2023 року станом на 29 липня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 93 999,99 грн., з яких 15 999,99 грн. заборгованість по тілу кредиту, 78 000,00 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 19 грудня 2023 року по 29 липня 2024 року.
Відповідно до договору факторингу №29/07/2024 від 29 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (Фактор), Клієнт відступає Фактору права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки, встановлені цим Договором.
Пунктом 3.1.3. договору факторингу №29/07/2024 передбачено, що право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього Договору та оплати Фактором суми фінансування.
Ціна Договору визначена пунктом 4.1. Договору факторингу і складає 1 838 137,38 грн.
Виконання вищевказаного договору підтверджується платіжною інструкцією №1118 від 29 липня 2024 року.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29/07/2024 від 29 липня 2024 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №1184342 від 19 грудня 2023 року на загальну суму 93 999,99 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Із дослідженого судом договору № 1184342 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19 грудня 2023 року встановлено, що його укладено в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що договір № 1184342 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19 грудня 2023 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатору, та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З наданих матеріалів вбачається, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Кредитний договір містить персональні дані клієнта, зокрема, зазначення номеру банківського рахунку/картки, паспортних даних відповідача, адреси проживання/реєстрації та контактної інформації.
Судом установлено, що укладений між сторонами договір № 1184342 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19 грудня 2023 року відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).
Відповідно до статей 525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
21 квітня 2025 року на виконання ухвали суду від 26 лютого 2025 року до суду надійшов лист, у якому АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ).
З виписки по рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) вбачається, що на його рахунок надійшли 16 000 грн., дата 19 грудня 2023 року. 
Отже, судом встановлено, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору від 19 грудня 2023 року № 1184342 ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» 19 грудня 2023 року надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 16 000,00 грн.
Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за договором № 1184342 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 19 грудня 2023 року належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача станом на 29 липня 2024 року становить 93 999,99 грн. що складається із 15 999,99 грн - заборгованість за сумою кредиту; 78 000,00 грн - заборгованість за процентами.
Відповідно до частин першої та третьої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, висловлена позиія, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитороа не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу, який прийняв права вимоги до боржника, в тому числі і відповідача за договором факторингу не повернуті, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Тому, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), що складає 15 999,99 грн є такими, що підлягають задоволенню.
В свою чергу, з боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог статті 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо наявної заборгованості за тілом кредиту.
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у загальному розмірі 78 000,00 грн, з цього приводу суд зазначає про наступне.
Щодо заявлених до стягнення відсотків, нарахованих первісним кредитором за користування кредитними коштами, суд не погоджується із проведеними розрахунками, оскільки вони суперечать вимогам закону щодо максимального розміру таких нарахувань, що обґрунтовується таким.
Позивач просить стягнути з відповідача 78 000,00 грн заборгованості за процентами відповідно до пункту 1,5 Кредитного договору за ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 19 грудня 2023 року до 29 липня 2024 року.
При цьому, 22 листопада 2023 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ, який набув чинності 24 грудня 2023 року), яким внесені зміни до частини п1ятої статті 8 Закону України «»Про споживче кредитування».
У свою чергу пунктом 17 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Невідповідність проведених позивачем розрахунків заборгованості за відсотками дає підстави суду провести власні розрахунки.

З наданого суду розрахунку заборгованості встановлено, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами за період з 19 грудня 2023 року до 29 липня 2024 року відповідачеві були здійснено за відсотковою ставкою виходячи із розрахунку 2,5 % за день користування.
На переконання суду, з урахуванням вимог діючого законодавства, відсотки за користування кредитними коштами становлять:
В період з 19 грудня 2023 року по денна ставка має бути не більше 2,5%, що узгоджується з пунктом 1.5.1. договору і повинна становити:
16 000 х 2,5% = 400 х 28 днів = 11 200 грн;
16 січня 2024 року ОСОБА_1 сплачено 0,01 грн, які було зараховано первісним кредитором в рахунок погашення тіла кредиту.
В період з 16 січня 2024 по 16 квітня 2024 року денна ставка має бути не більше 2,5%, що узгоджується з пунктом 1.5.1. договору і повинна становити:
15 999,99 х 2,5% = 399,99975 х 92 дні = 36 800,00 грн.
В період з 17 квітня 2024 року по 29 липня 2024 року денна ставка має бути не більше 1,5%, а отже сума заборгованості повинна складати:
15 999,99 х 1,5% = 239,99985 х 104 днів = 24 960,00грн.
З огляду на наведене, позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 1184342 від 19 грудня 2023 рокуу розмірі 15 999,99 грн тіла кредиту та 72 960,00 грн заборгованості за відсотками, а всього 88 959,99 грн. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.
За правилами частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн., які документально підтверджені.
Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення 94,64%, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2422,40 грн, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2 292,56 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані: договір про надання юридичних послуг №02/08/2024 від 02 серпня 2024 року між ТОВ « Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ФОП Руденко К.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2412 від 23 жовтня 2018 року адвоката Руденка К.В., довіреність на представництво інтересів ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» адвокатом Руденком К.В., акт приймання-передачі наданих послуг №24 від 29 грудня 2024 року до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, витяг з реєстру №1 від 29 грудня 2024 року до акту приймання-передачі наданих послуг №24 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, платіжна інструкція кредитного переказу коштів № 1864 від 30 грудня 2024 року. 
Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному задоволеним вимогам, а саме 9 464,00 грн (94,64%). 
На підставі викладеного, керуючись статями 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, статями 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором №1184342 про надання споживчого кредиту від 19 грудня 2023 року в розмірі 88 959 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 99 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судовий збір у розмірі 2 292 грн (дві тисячі двісті дев`яносто два) грн 56 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 464 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят чотири) грн 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», адреса: 03124, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, буд. 4, код ЄДРПОУ 41915308. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду виготовлено 02 березня 2026 року.

Суддя І.А. Кирильчук