308/3965/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.04.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,
встановив:
з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612317 від 11.03.2026 встановлено, що 02.03.2026 року о 16 год. 32 хв. в м. Ужгород, по вул. Миколи Бобяка, 26, водій ОСОБА_1 виїжджаючи на транспортному засобі OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 із прилеглої території не надав переваги у русі та не вибрав безпечного інтервалу та скоїв бокове зіткнення із транспортним засобом SKODA д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 , працівниками поліції кваліфіковані за ст.124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини викладені в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності. Через канцелярію суду подав письмові заперечення, в яких зазначив, що 02.03.2026 року не керував транспортним засобом, а перебував на робочому місці, що підтверджується табелем робочого часу. Також повідомив, що відмовляється надавати пояснення щодо особи, яка перебувала за кермом транспортного засобу, посилаючись на положення статті 63 Конституції України, яка гарантує право не свідчити проти себе, членів сім`ї чи близьких родичів. Крім того, просив закрити провадження у справі відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомив, що дорожньо-транспортна пригода сталася дуже швидко, обставини він сприйняв частково, у зв`язку з чим не може впевнено стверджувати, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, однак сам факт настання ДТП підтвердив. Зазначив, що бачив винну особу лише у дзеркалі. 
У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що працює у ТОВ «ЗІНА КОМПАНІ» на посаді менеджера в роздрібній торгівлі продовольчими товарами, що підтверджується довідкою №19 від 09.04.2026 виданою директором ТОВ «ЗІНА КОМПАНІ» ОСОБА_4 . Свідок повідомила, що 02.03.2026 року працювала в одну зміну разом із ОСОБА_1 , який протягом усього робочого часу перебував у торговому залі та на касі, виконуючи свої обов`язки, і зі свого робочого місця не відлучався. Він постійно перебував у її полі зору.
Свідок зі сторони потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що подія дорожньо-транспортної пригоди відбулася дуже швидко, у зв`язку з чим він не зміг детально зафіксувати всі обставини та не може стверджувати з абсолютною впевненістю, хто саме перебував за кермом транспортного засобу, однак за зовнішніми ознаками та загальним виглядом водій був дуже схожий на ОСОБА_1 , який, на його думку, і міг керувати автомобілем у момент вчинення ДТП.
Водночас у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_5 повідомили, що до вчинення вказаного адміністративного правопорушення може бути причетним батько особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , - ОСОБА_6 .
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).
Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).
За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП подано, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №612317 від 11.03.2026; схему місця ДТП; письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.03.2026, рапорт працівника поліції, та інші матеріалами справи.
Водночас ОСОБА_1 у підтвердження своєї невинуватості подано довідку з місця роботи, підписану директором ТОВ "Зіна Компані" ОСОБА_7 19.03.2026. З вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ "Зіна Компані" з 01.12.2025 на посаді продавця продовольчих товарів. 02.03.2026 перебував на робочому місці з 08.00 по 19.00 згідно табелю робочого часу. До довідки долучений табель робочого часу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 02.03.2026 перебував на робочому місці 11 годин.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення свідків суддя приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з огляду на таке.
У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу у момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що є обов`язковою умовою для притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 послідовно заперечує факт керування транспортним засобом у зазначений час та надав докази — довідку з місця роботи та табель обліку робочого часу, відповідно до яких він перебував на робочому місці протягом усього періоду, коли сталася ДТП. Ці докази не були спростовані жодною зі сторін.
Показання свідка ОСОБА_3 прямо підтверджують перебування ОСОБА_1 на роботі протягом усього робочого дня без відлучень, що узгоджується з письмовими доказами, наданими суду.
Водночас, як потерпілий, так і свідок ОСОБА_5 не змогли однозначно і беззаперечно ідентифікувати ОСОБА_1 як водія транспортного засобу. Потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що бачив особу лише частково і в дзеркалі. Свідок ОСОБА_5 також не дав категоричних показань, обмежившись припущенням про «схожість» водія з ОСОБА_1 , що не може вважатися належним доказом вини.
Разом з цим матеріали справи (протокол, схема ДТП, рапорт) не містять жодних безпосередніх доказів того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем — таких як фото-, відеофіксація, показання очевидців із чіткою ідентифікацією або інші об`єктивні дані.
Таким чином, висновок про вину ОСОБА_1 фактично ґрунтується на припущеннях. Беззаперечних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП під час судового розгляду не здобуто. 
Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.
Керуючись ст.124,247,283,284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Копію постанови та копії матеріалів справи направити Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області для вирішення питання щодо встановлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та притягнення її до відповідальності.

Суддя В. В. Чепка