Справа № 214/3949/25
2/214/92/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
26 лютого 2026 року м. Кривий Ріг 
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чернової Н.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Ручинської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 214/3949/25 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з до ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від його доходу, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно починаючи з дня звернення із даною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2003 року . Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останнім часом ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, та приймати участь вихованні дітей. ОСОБА_1 сподівалась досягти мирної домовленості, щодо матеріального утримання сина ОСОБА_5 добровільно, проте марно. Між тим, ОСОБА_1 та відповідач не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини. Добровільно аліменти не сплачує. Відповідно до ст 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 цього кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючі ту обставину, що відповідач останнім часом не надає мені матеріальної допомоги на утримання нашої дитини, у мене є підстави вважати, що і в подальшому він в добровільному порядку буде ухилятися від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів, відповідно до ст. 180 СК України, згідно якої, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є дієздатною особою, має постійне місце роботи, тому вважаю, що батько дитини зможе сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), що буде достатньою на даний час сумою для задоволення потреб дитини.
Ухвалою суду від 23.12.2025 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
05.02.2026 року від представника відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_6 до суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого наводить наступне. 14 листопада 2003 року відповідач уклав шлюб з ОСОБА_1 , який зареєстрували в Саксаганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №832. Від цього шлюбу в них є двоє дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти мешкають разом із відповідачкою по справі, на їх утримання він добровільно сплачує аліменти. Спору, що до визначення місця проживання дітей з матір`ю на даний період часу немає. 24 лютого 2022 року росія розпочала повномасштабне вторгнення в Україну. Життя всіх громадян України, розподілилося на до повномасштабної війни та після ї початку. Він, є сучасником бойових дій і працівником СБУ, який стоїть на захисті державного суверенітету, територіальної цілісності та конституційного ладу України та виконує бойові та спеціальні завдання в зоні бойових дій. 07 березня 2022 року за взаємною згодою відповідачка по справі разом із двома дітьми. виїхала евакуаційним потягом за кордон, до республіки Польща. Спочатку він думав на тимчасове проживання у зв`язку із війною, яка триває по сьогоднішній день. Однак, як виявилося пізніше повертатися вона не збиралася взагалі. Отже, саме з цього часу вони фактично припинили подружні стосунки, та перестали вести спільне господарство, в подальшому між ними виникли дуже глибокі непорозуміння. На превеликий жаль наші стосунки вичерпали себе, що робить неможливим продовження наших шлюбних відносин. 10 листопада 2025 року Металургійний районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виніс рішення по справі №2104633/25 за його позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яким задовольнив його позов. Рішення суду набрало законної сили 17 грудня 2025 року. 19.03.2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №214/2168/25 за заявою ОСОБА_1 виніс судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , в розмірі частки від усіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18 березня 2025 року до досягнення дитиною повноліття. 22.04.2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, розглянувши заяву по справі №214/3239/25 представника ОСОБА_1 , адвоката Самородової Олени Петрівни про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 3 ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини, виніс ухвалу про відмову у видачі судового наказу, ухвала набрала законної сили 08.05.2025p. Крім іншого суд з`ясував, що ОСОБА_1 своєю заявою ввела суд в оману, намагаючись отримати рішення суду про стягнення з мене аліментів без належних та допустимих доказів, безспірного права на їх отримання. Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Звертає увагу суду, що у нас із відповідачкою є двоє дітей, а не одна дитина. Він , переконаний у тому, що його діти не повинні зазнавати утисків і обмежень через те, що у батька чи матері з`явилась інша родина, адже потреби дітей нікуди не зникають, а навпаки зростають разом із ними, і батьки (я та позивачка по справі), перш за все, повинні керуватись у своїх діях інтересами дітей, як найбільш незахищеного учасника сімейних правовідносин. Оскільки мінімальний розмір, аліментів на утримання однієї дитини визначний законодавчо в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на двох дітей 1/3 частини, вважаю позов підлягає лише частковому задоволенню і не заперечую про стягнення з мене аліментів в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання ОСОБА_8 . 1/4 частина з нього стягнута за судовим наказом, на утримання однієї дитини, 1/8 частина буде стягуватися за рішенням суду, іншої дитини, отже на двох дітей він буде сплачувати (1/4+1/8)-1/3, як це визначено законом. На підставі вищевикладеного просить суд позов задовольнити частково.
Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності.
Позивач пред`явлені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх.
Відповідач позовні вимоги не визнає, просив позов задовольнити частково з підстав викладених у відзиві. 
Оцінюючи характер процесу, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони по справі з 14.11.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2025 року.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 19.05.2013 року Центрально Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровські області ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим 09.02.2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідно акту складеного та підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 зі своїми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . 
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини 
Спірні правовідносини, пов`язані з утриманням неповнолітньої дитини, належать до сфери регулювання сімейного законодавства, яке підлягає застосуванню при розгляді даного спору.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.
У статті 182 СК України передбачено, що при встановленні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначенні розміру аліментів суд керується вимогами зазначеними у ч. 2ст. 182 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Судом встановлено, що сторони по справі мають двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2025 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, при визначенні розміру аліментного платежу, суд враховує майновий стан платника аліментів, його працездатний вік, відсутність відомостей щодо перебування на його утриманні непрацездатних батьків та інших членів сім`ї, окрім того судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2025 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини, а тому суд вважає правомірним та справедливим визначити розмір аліментів, належних до стягнення з відповідача в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу), що з урахуванням встановлених судом обставин буде забезпечувати баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.
Також суд зауважує, що з урахуванням стягнутих аліментів з відповідача за судовим наказом в розмірі 1/4 частки, отже таким чином на двох дітей відповідач буде сплачувати 1/3 частку, як це визначено законом. 
Такий розмір буде реальним, не поставить жодну із сторін у фінансове становище значно гірше один від одного, відповідатиме засадам розумності, виваженості і справедливості.
Суд також враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі ст.183 СК України вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 180-183,191 СК України, ст. ст.10,12,13,81,141,263-265,278-279,430 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – задовольнити частково . 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання малолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог- відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Н.В. Чернова