КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2026 року справа № 753/17127/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови.
Суть спору: до Дарницького районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі по тексту також відповідач, Дніпровський ВДВС), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії, бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС Очеретяної Ірини Олександрівни щодо відкриття виконавчого провадження №65052109;
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2021 ВП №65052109 з виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20.08.2020 у справі №753/12283/20;
- зобов`язати відповідача вилучити запис з Єдиного реєстру боржників відносно позивача.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що згідно з інформацією з Єдиного реєстру боржників він є боржником в межах виконавчого провадження №65052109, яке перебуває на виконанні у Дніпровському ВДВС.
Позивач вважає спірну постанову прийнятою з порушенням законодавчо встановлених вимог з огляду на порушення строків пред`явлення виконавчого документа (постанови Дарницького районного суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №753/12283/20) до виконання.
Також позивач зазначив на недотриманні державним виконавцем законодавчо встановленого строку для вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження №65052109, недотриманні порядку та строків надіслання спірної постанови позивачу, невідповідності змісту спірної постанови в частині стягнення постанові Дарницького районного суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №753/12283/20.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02.10.2023 передано матеріали справи до Київського окружного адміністративного суду.
08.04.2024 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи, які за результатами автоматизованого розподілу були передані судді Балаклицькому А.І. для розгляду.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 (суддя Балаклицький А.І.) відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У зв`язку з повторним автоматизованим розподілом справу передано на розгляд судді Дудіну С.О., що підтверджується відповідним протоколом.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 адміністративну справу прийнято до провадження для її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу, про що свідчать довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням Діловодство спеціалізованого суду.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
у с т а н о в и в:
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №753/12283/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10200 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.
З Інформації з Єдиного реєстру боржників від 14.08.2023 вбачається наявність записів про боржника ОСОБА_1 (запис 2) у ВП №65052109 за виконавчим документом, виданим Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення штрафів у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.
07.04.2021 до Дніпровського ВДВС від Дарницького районного суду м. Києва надійшла копія постанови Дарницького районного суду м. Києва у справі про адміністративні правопорушення №753/12283/20 від 20.08.2020, яка набрала законної сили 25.09.2020.
Постановою державного виконавця від 09.04.2021 ВП №65052109 відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови №753/12283/20, виданої 20.08.2020.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цієї постанови, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту також - Закон №1404-VIII).
Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Пунктом 2 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Положеннями частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII встановлено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, а саме якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
Системний аналіз означених правових норм дає підстави для висновку, що за наслідками перевірки виконавчого документа на відповідність його встановленим Законом № 1404-VIII вимогам у випадку невідповідності таким вимогам у виконавця виникає імперативно встановлений обов`язок повернути виконавчий документ за наявності підстав, вичерпний перелік яких міститься в частині четвертій статті 4 Закону №1404-VIII.
Спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що позивач не погоджується з наявністю у відповідача підстав для відкриття виконавчого провадження №65052109 у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:
1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;
2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону №1404-VIII).
Частиною шостою статті 12 Закону №1404-VIII визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №753/12283/20 набрала законної сили 25.09.2020. Тобто, строк пред`явлення означеної постанови до примусового виконання - до 26.12.2020.
Супровідним листом Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2020 №74726/20-Вих завірену копію означеної постанови направлено на адресу Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП та до ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.
Відповідно до наявної на означеному супровідному листі відмітки копію постанови Дарницького районного суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №753/12283/20 відповідачем отримано 07.04.2021 та зареєстровано за №9009, тобто поза межами законодавчо встановленого тримісячного строку з дня набрання законної сили цією постановою.
При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження звернення стягувача, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, як і відсутні інші докази на підтвердження своєчасного пред`явлення виконавчого документа (постанови Дарницького районного суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №753/12283/20) до виконання.
Таким чином, при пред`явленні постанови Дарницького районного суду міста Києва від 20.08.2020 у справі №753/12283/20 до примусового виконання 07.04.2021 пропущено законодавчо встановлений тримісячний строк її пред`явлення до виконання, що має наслідком наявність підстав для повернення державним виконавцем такого виконавчого документа стягувачу.
Проте, в порушення законодавчо встановлених пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404 вимог державним виконавцем Дніпровського ВДВС спірною постановою відкрито виконавче провадження №65052109.
Враховуючи означені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови від 09.04.2021 ВП №65052109 про відкриття виконавчого провадження.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій, бездіяльності старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС Очеретяної Ірини Олександрівни щодо відкриття виконавчого провадження №65052109, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є саме визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2021 ВП №65052109.
Крім того, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача вилучити запис з Єдиного реєстру боржників відносно позивача з огляду на те, що відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 21.04.2026 відсутня інформація стосовно позивача як боржника.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Таким чином, позов слід задовольнити частково.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.
Такий правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі № 9901/67/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93218001) та Верховним Судом у постанові від 09.09.2020 у справі №540/2321/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91414456).
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2422,00 грн, що підтверджується квитанцією від 19.04.2024 №9925-МАХК-ОА2В-АЕ84.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дніпровського ВДВС пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.04.2021 ВП №65052109 про відкриття виконавчого провадження.
3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (ідентифікаційний код 35011660, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дудін С.О.