Справа № 638/15919/25
Провадження № 2/638/2556/26
РІШЕННЯ
Іменем України
18 березня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Смирнова В.А.
за участі секретаря судового засідання - Мяснянкіної Г.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Шевченківського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позову вказав, що позивач отримав права вимоги відповідно до договорів факторингу за кредитним договором № 518772827, зобов`язання за якими відповідач належним чином не виконував, через що у нього утворилась заборгованість спочатку перед первісним кредитором, а потім перед позивачем.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом.
11.09.2025 та 19.09.2025 від відповідача надійшли заяви, в яких остання вказала, що не визнає та не погоджується із заявленою заборгованістю. Позивачем не надано доказів наявності заборгованості. Зазначила про можливі шахрайські дії щодо оформлення зобов`язань без згоди відповідача. У зв`язку із втратою доступу до її номеру телефону понад три роки відповідач не може підтвердити, що будь-які договори укладалися нею особисто. Відповідач не отримувала повідомлень про наявність заборгованості. Пропущений строк позовної давності.
23.09.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволені позовних вимог.
Обґрунтування відзиву аналогічне обґрунтуванню заяв, поданих 11.09.2025 та 19.09.2025.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2025 року витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію.
07.01.2026 від відповідача надійшла заява, в якій вона вказала, що перебуває за кордоном. Зазначила, що в неї залишилися непогашені зобов`язання перед кредитними установами Манівео та Дінеро. Після передачі права вимоги до позивача, останнім направлялися повідомлення про перехід права вимоги відповідачу на її електронну адресу, однак такі повідомлення потрапляли до папки «Спам», яку на той час відповідач не перевіряла, а тому відповідач не володіла інформацією про нового кредитора та розмір заявлених вимог. Після ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 встановила, що позовні вимоги заявлені до неї є саме вимогами за її зобов`язанням , яке вона визнає. На теперішній час відповідач визнає наявність боргового зобов`язання, не заперечує проти його погашення. Крім того, просила сприяти врегулювання спору шляхом визначення фіксованої суми боргу без надмірних штрафних санкцій; надати можливість погашення боргу в розстрочку з першим платежем 10 лютого, з урахуванням дати отримання заробітної плати.
02.02.2026 на виконання ухвали суду від 12 листопада 2026 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшов лист з інформацією. До листа долучена виписка по рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 04-02-2022 - 09-02-2022 р.
У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася своєчасно та належним чином. У поданій 18.03.2026 заяві вказала, що не заперечує якщо рішення буде прийняти без неї.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи, виходить з такого.
Так, від відповідача надходили заяви, зокрема 11.09.2025, 16.12.2025, в яких остання повідомляла, що вона не отримувала позовну заяву з додатками і відповідно не ознайомлена зі змістом останніх. Просила суд надсилати всю кореспонденцію виключно на її електронну адресу, зазначену у поданих заявах; надіслати позовну заяву з додатками на її електронну адресу та надати можливість ознайомитися з ними в електронній формі. Також повідомляла про неможливість особистої участі у судових засіданнях, оскільки остання перебуває за кордоном.
Враховуючи вказане, суд направив позовну заяву з додатками на електронну адресу відповідача «zurianna2000@gmail.com».
Після чого, 07.01.2026 від відповідача надійшла заява, в якій вона повідомила, що ознайомилася з матеріалами справи і вказала, що після ознайомлення вона змогла встановити, що у позовній заяві йдеться про її зобов`язання. Також у зв`язку з її фактичним проживанням за межами України, а також станом здоров`я, просила суд повідомити її про порядок участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції; просила надіслати інформацію щодо способу підключення, дати та часу проведення відеоконференції через електронну пошту або через підсистему «Електронний суд». Вказала, що готова взята участь у судовому засіданні дистанційно.
Так, 19.01.2026 на адресу відповідача був направлений лист, в якому повідомлено про порядок участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції та роз`яснено положення статті 212 ЦПК України (зокрема, що відеоконференція проводиться за клопотанням учасника справи, яке подається не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.
Водночас, відповідачем 18.03.2026 подана заява, в якій остання зазначила, що вона перебуває на сайті ВКЗ та намагається долучитися до судового засідання, однак через технічні проблеми та відсутність поданої заяви про участь у відеоконференції вона не змогла приєднатися до засідання. Вказала, що готова брати участь у розгляді справи, але не заперечує якщо рішення буде прийняти без неї.
При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не подавала клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, згідно ст. 212 ЦПК (яка також була роз`яснена останній у листі від 19.01.2026). Також з інформації автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що у відповідача ОСОБА_1 відсутній електронний кабінет.
Крім того, судом було зроблений запит щодо наявності електронного кабінету у відповідача (РНОКПП: НОМЕР_3 ). Згідно з отриманою відповіддю № 32497606 за РНОКПП: НОМЕР_3 не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».
У свою чергу, учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях; брати участь у дослідженні доказів (пункт 2 частини першої статті 43 ЦПК України); подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України); брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України); учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду (частина перша статті 212 ЦПК України).
Так, відповідачу були забезпечені вказані права шляхом неодноразових відкладень розгляду справи, а також роз`яснення порядку проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
При цьому положення процесуального законодавства крім прав також встановлюють обов`язки учасників справи, зокрема, учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України); сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи (пункт 2 частини другої статті 43 ЦПК України); подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (пункт 4 частини другої статті 43 ЦПК України); виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 6 частини другої статті 43 ЦПК України); виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункт 7 частини другої статті 43 ЦПК України); учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Крім того, суд враховує, що однією із засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України), який зокрема, полягає в тому, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (статті 121 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 04.02.2022 року ОСОБА_1  уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії № 518772827 (далі - договір), відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 12000 грн 00 коп. (дванадцять тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Відповідно до п.п. 2.2 - 3.6, 5.1.1, 7.1, 7.3 Договору Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 12000 грн 00 коп. (дванадцять тисяч грн. нуль коп.) одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 06.03.2022 р. Другий та решта Траншів з Договором надаються Позичальнику протягом Дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим Договором. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту за всіма наданими Траншами, що отримані Позичальником протягом всього строку дії Договору. Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. За вибором Позичальника, кожен окремий Транш за цим Договором може надаватися Позичальнику в наступний спосіб: шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Позичальника, за реквізитами Платіжної картки НОМЕР_4, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Кредитодавець відповідальності не несе. На момент укладення цього Договору, Сторони дійшли згоди, що сума Кредиту за всіма наданими Траншами має бути повернена Кредитодавцю не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду кредитування - 06.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. Проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно.
Відповідно до платіжного доручення № d83d035a-c491-42a7-a4fa-64d22a25f3e0 від 04.02.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на картку НОМЕР_4 ОСОБА_1 було перерахована сума у розмірі 12 000 грн. Призначення платежу: Переказ коштів згідно договору № 518772827 від 04.02.2022, ОСОБА_1 , код НОМЕР_3 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_4 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
Також належність картки та зарахування кредитних коштів на картку відповідача підтверджується відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Також емітувались інші картки. Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період 04-02-2022 - 09-0 2-2022 р.: - номер телефону НОМЕР_5 не був/не є фінансовим Номер телефону НОМЕР_5 знаходиться/знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 . Повідомляємо, що по рахунку (ах) НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) було зарахування коштів на суму 12 000,00 UAH від 04-02-2022 р. 
До листа долучена виписка по рахунку № НОМЕР_1 (НОМЕР_2 ) за період з 04-02-2022 - 09-02-2022 р., з якої вбачається зарахування коштів на картку ОСОБА_1 04.02.2022 у розмірі 12 000 грн.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов?язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1). Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги (п.4.1)
05 грудня 2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»підписали Реєстр прав вимоги № 175, відповідно до якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 518772827 від 04.02.2022 в сумі 16 200 грн., з яких: 12 000 грн. - загальна сума боргу, 4 200 грн. - загальна сума боргу по відсотках.
30 жовтня 2023 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено Договір факторингу №30/1023-01, відповідно до якого Клієнт зобов?язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1). Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку (п.4.1)
20 грудня 2023 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»підписали Реєстр прав вимоги № 2, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» набуло права грошової вимоги, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 518772827 від 04.02.2022 в сумі 20 298 грн., з яких: 12 000 грн. - загальна сума боргу, 8 298 грн. - загальна сума боргу по відсотках.
04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено Договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників,включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 є невід?ємною частиною Договору (п. 1.1). Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору (п. 1.2).
Згідно з Реєстром боржників за Договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 518772827 від 04.02.2022 в сумі 20 298 грн., з яких: 12 000 грн. - загальна сума боргу, 8 298 грн. - загальна сума боргу по відсотках.
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 518772827 від 04.02.2022, наданим позивачем заборгованість ОСОБА_1 станом на 20.12.2023 становить 20 298 грн., з яких 12 000 грн. - загальна сума боргу, 8 298 грн. - загальна сума боргу по відсотках.
Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Положеннями ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно зі ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 сформував висновок, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 уклала кредитний договір № 518772827 від 04.02.2022, шляхом підписання останнього електронним підписом (одноразовим ідентифікатором - MNV288QH), чим підтвердила свою згоду на укладення договору та погодилася з усіма його умовами, що підтверджує факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 1050 ЦК України).
Суд встановив, що первісний кредитор надав кредит ОСОБА_1 шляхом перерахування на її рахунок суми кредиту, тобто виконали свої зобов`язання з надання коштів.
Також судом враховано визнання відповідачем своїх боргових зобов`язань.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Судом встановлено, що позивач отримав права грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами № 518772827 від 04.02.2022, відповідно до договорів факторингу, а тому, з останньої дати відступлення прав вимоги (04.06.2025) ТОВ «Юніт Капітал» стало виключним та єдиним кредитором за вказаним кредитним договором.
З розрахунку, наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість: за кредитним договором № 518772827 від 04.02.2022в сумі 20 298 грн. 
Отже, первісний кредитор виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання боржнику коштів у користування, однак в порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилась заборгованість
Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявленої позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за договорами.
Крім того, суд звертає увагу, що з матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості позивачем не нараховувалися штрафні санкції, про які вказувала відповідачка у своїх заявах.
Щодо строку позовної давності
Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Та відповідач вказувала про сплив строку позовної давності з даним позовом.
Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (норма, яка діяла до 03.09.2025 включно) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Враховуючи вказане та те, що позивач до суду з позовною заявою звернувся 18.08.2025, суд приходить висновку, що строк позовної давності не пропущений.
Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами у розмірі 20 298 грн.
Щодо стягнення судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Крім того, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях):
- договір № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та АО «Тараненко та Партнери»;
- додаткову угоду № 25770685583 від 05.06.2025 до договору № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025;
- акт прийому-передачі наданих послуг, в якому зазначено перелік наданих послуг, час витрачений на кожну з послуг та вартість такої послуги. Загальна вартість наданих послуг складає 7 000 грн.
Правила розподілу судових витрат унормовано статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, беручи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, відсутність заперечень щодо розміру правових витрат, суд вважає, що вимога представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню і відповідно з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 7 000 грн. на витрати на професійну правничу допомогу. 
Щодо розстрочення виконання судового рішення
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Згідно з ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Так, позивач у заяві від 18.03.2026 просила надати розстрочку виконання рішення суду та встановити графік погашення заборгованості у розмірі 5 000 гривень щомісячно з оплатою кожного 10 числа місяця, оскільки в цей період відповідач отримує заробітну плату.
Водночас, відповідачем не обґрунтоване вказане клопотання та не надано відповідні докази.
Згідно з ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для відстрочення судового рішення, у зв`язку з недоведеністю.
Водночас суд звертає увагу, що відповідач має право звернутися до суду з заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення, надавши відповідні докази на підтвердження обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення або роблять його неможливим, відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.4,6,7,12,13,19,80,81,141,223,247,258,259,263-265,274-279 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, оф. 10) заборгованість у розмірі 20 298 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, оф. 10) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривень 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 (сім тисячі) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, оф. 10.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя      В.А. Смирнов