133/2642/25
3/133/1/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
Іменем України

26.02.26 м. Козятин
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дурач О.А., за участі секретаря Блащук Н.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, інваліда II (другої) групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
13.07.2025 року, о 18 год. 02 хв., за адресою: Вінницька обл., Хмільницький р-н., с. Махнівка, автошлях М-21, 242 км., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, моторолером «BULLS», без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, велася відеофіксація обставин події на портативні відеореєстратори працівників поліції № 475579, № 476012 та № 476580, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 13.07.2025 року, приблизно о 18 год., не керував електровелосипедом за допомогою електродвигуна тому, що акумулятор був розряджений, причину законності зупинки працівники поліції не пояснили, в той день відпочив у селі Медведівка де вживав пиво.
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився на місці зупинки транспортного засобу, по причині того, що на той час він був не водієм транспортного засобу, а пішоходом.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відео записи додані до протоколу про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами адміністративної справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 390556 від 13.07.2025 року, згідно якого викладені обставини скоєного правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою, він містить всі необхідні реквізити та його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України. Вказаний протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інформацію, що до протоколу додається рапорт поліцейського, направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння, відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів та інші матеріали справи. Особа, щодо якої складений протокол, ознайомлена зі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відповідним підписом зазначеним в протоколі. Щодо пояснень до протоколу, то особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначила їх на окремому аркуші;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції від 13.07.2026 року, на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на огляд до КП «Козятинська ЦРЛ» КМР у Вінницькій області;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 13.07.2025 року, у яких зазначені обставини скоєння адміністративного правопорушення, а саме: у яких він зазначив, що 13.07.2025 року його зупинив працівник патрульної поліції, молодший лейтенант, Урбанський. проїжджав на велосипеді та зупинився перед дорожнім знаком «СТОП», після чого йому зробили зауваження чому він без захисного шолому та налокітників. Перед цим він відпочивав у селі Медведівка де випив пляшку пива. Його, інваліда II (другої) групи, зупинили та порушили його права. Він отримав на війні безліч контузій, втратив ногу і молодший лейтенант, Урбанський вирішив на ньому відігратися;
- відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників № 475579, № 476012 та № 476580, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Рапорт працівника поліції від 13.07.2025 року являється службовим документом, а тому не має доказового значення по даній справі, згідно положень ст. 251 КУпАП.
Оцінюючі надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою у логічному взаємозв`язку та є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення у діях порушника.
Щодо інших обставин справи та пояснень ОСОБА_1 слід зазначити, що на відеозаписі із нагрудного відеореєстратора працівника поліції під назвою «13_07_2025 Стецюк (Дриганець) ЕПР1 390556», час на відео 18:03:10-18:04:00, часовий код 00:10-01:00, зафіксовано, що ОСОБА_1 сидить на велосипеді тобто він являється водієм даного транспортного засобу, крім того на даному відеозаписі, час на відео 18:10:40-18:10:55, часовий код 07:40-07:55, також зафіксований момент, як ОСОБА_1 випадково привів в рух свій електричний велосипед за допомогою електродвигуна, тобто його батарея була заряджена та справна, що спростовує пояснення ОСОБА_1 , що батарея на той момент була розряджена.
На відеозаписі із нагрудного відеореєстратора працівника поліції під назвою «13_07_2025 Стецюк (Урбанський) ЕПР1 390556», час на відео 18:03:45-18:03:54, часовий код 00:00:45-00:00:54, зафіксовано, що на запитання поліцейського «Ви щось вживаєте?» ОСОБА_1 відповів «Да пива», після чого поліцейський перепитав «Пиво вживали?» на що ОСОБА_1 відповів «Да, то що?».
Посилання ОСОБА_1 на неправомірність зупинки транспортного засобу суд визнає необґрунтованими, оскільки
При цьому правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не має причинного зв`язку з обов`язком водія пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
У постанові Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 444/2115/17 зроблено висновок, що невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнана правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на вимогу поліцейського.
При цьому наявність ознак сп`яніння поліцейський визначає самостійно, з огляду на зовнішні прояви та поведінку особи, тобто шляхом безпосереднього спостереження. У разі виявлення таких ознак саме на особу покладається обов`язок доведення відсутності стану сп`яніння шляхом проходження відповідного медичного огляду. У подальшому вона має право оскаржити дії працівників поліції, які вважає неправомірними.
Ознаки алкогольного сп`яніння озвучувалися поліцейським ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини роту та поведінка, що не відповідає обстановці, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора працівника поліції під назвою «13_07_2025 Стецюк (Урбанський) ЕПР1 390556», час на відео 18:05:30-18:05:45, часовий код 00:02:30-00:02:45.
Суд підкреслює, що мотиви відмови правопорушника від проходження огляду не мають правового значення, оскільки визначальним є виконання встановленого законом обов`язку щодо виконання законної вимоги поліцейського. Такий підхід узгоджується з принципом справедливого балансу між правами особи та публічними інтересами, зокрема із завданням поліції забезпечувати громадську безпеку.
Отже, сам факт нібито безпідставної зупинки не звільняє водія від обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку і не надає йому права зухвало ухилятися від виконання законної вимоги поліцейських з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Додатково суд зауважує, що згідно положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», причина зупинки, відсутність захисного шолому та підлокітників, оголошувалася ОСОБА_1 працівником поліції, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора працівника поліції під назвою «13_07_2025 Стецюк (Дриганець) ЕПР1 390556», час на відео 18:09:16-18:09:38, часовий код 06:18-06:40.
Відеозаписи із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції містить події зупинки ОСОБА_1 , встановлення та повідомлення йому ознак алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, тобто він відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Також співробітниками поліції проведено відеозапис, під час якого зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме, відмовився, будучи особою яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити порушнику, враховуючи його особу, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували його не надані суду, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень. 
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Тому на підставі вищезазначеного ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 33, 130, 221, 283 КпАП України, суддя, - 

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на розрахунковий рахунок: UA418999980313080149000002001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, отримувач: ГУК у Вінницькій області/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілими.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О.А. Дурач