465/11192/25
3/465/570/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
12.02.2026 м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова Рудаков Д. І., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В :
До Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР №530929 03.12.2025р. близько 20:00 м.Львів, вул.Героїв Майдану, 8 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом КІА NIRO д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований ТЗ BMB X6 з днз НОМЕР_2 , автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3.б. ПДР, відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР №530934 03.12.2025р. близько 20:00 м.Львів, вул.Героїв Майдану, 8 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом КІА NIRO д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскільки два адміністративних протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення необхідно об`єднати в одне провадження.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину заперечив, посилався на наступне. В той день в кінці робочого дня погіршилося самопочуття, щоб не сідати за кермо в хворобливому стані - подзвонив до чоловіка сестри ОСОБА_2 з проханням відвести додому. Останній погодився. ОСОБА_2 приїхав до нього, сів за кермо та на вул.Героїв Майдану не впорався з керуванням та здійснив наїзд на ТЗ ВМВ. Вийшов потерпілий з будинку. Була викликана поліція. Він відразу вказав, що за кермом був ОСОБА_2 , останній це також підтвердив. Потерпілий вказав, що не бачив хто перебував за кермом. Поліція почала тиснути на ОСОБА_2 , погрожуючи кримінальною справою, вказувала, що в їх розпорядженні є записи з камер безпеки міста Львова, де зафіксовано, що керував саме ОСОБА_1 . Однак жодних записів для огляду пред`явлено не було. Наші пояснення не було взято до уваги, права не роз`яснили, доказів не пред`явили, відразу перейшли до складання протоколів на власника ТЗ, тобто на нього. Також тиснули на потерпілого, писав пояснення під диктовку поліції, що зафіксовано на відеозаписі. Не вважає себе винним, оскільки йому тільки належить ТЗ, а скоїв ДТП ОСОБА_2 . Просив справи закрити.
В судовому засіданні адвокат Блонський М.А. підтримав позицію ОСОБА_1 , вказавши на суттєві обставини по даній справі. В матеріалах справи, у тому числі на долучених дисках, не міститься зафіксованого факту керування ТЗ, саме ОСОБА_1 . Потерпілий на відеозаписі підтверджує той факт, що не бачив, хто керував ТЗ КІА NIRO. Під час складання протоколів поліція тиснула на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також потерпілого ОСОБА_3 , останній писав під диктовку пояснення. На відео з боді-камер зафіксовано вислів поліції «потерпілому треба переписати пояснення». В любому випадку ОСОБА_2 необхідно було допитати, оскільки він беззаперечний свідок події, та з позиції сторони захисту – учасник ДТП. Відеозапис з боді-камер поліції нарізаний окремими відеофайлами, з яких не можна встановити, зрозуміти процедуру складання протоколів. Права клієнту не роз`яснили, ОСОБА_1 заявляв клопотання про ознайомлення з доказами, у тому числі із записами камер безпеки м.Львова, вони були залишені поза увагою. Неповнота при збиранні доказів працівниками поліції, суттєві порушення при складанні протоколів тягнуть за собою закриття провадження у справі.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що в той день за кермом ТЗ КІА NIRO перебував саме він, а ОСОБА_1 був у якості пасажира. Він скоїв наїзд на ВМВ. Він був присутній на місці ДТП. Вказував поліції, що саме він керував ТЗ. Процесуально його допит не був оформлений, тобто письмові пояснення не відбиралися, хоча поліція вступала у діалог з ним, питала який номер ТЗ, на що він відповів, що не знає. Можливо, це й було головним у визначені, хто перебував за кермом. З боку працівників поліції був тиск на нього, погрожували кримінальною справою за неправдиві покази. 
В судове засідання потерпілий ОСОБА_3 не прибув, суд вживав заходів, щодо виклику засобами зв`язку. Враховуючи наявний відеозапис з боді-камер поліції, де зафіксовані перші пояснення потерпілого, а саме, що він не бачив хто перебував за кермом ТЗ КІА NIRO, оскільки перебував у квартирі та строки розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку – розгляду справи проводити без його участі. 
Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, допитавши свідка, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Винуватість ОСОБА_1 не підтверджена наявними належними і допустимим доказами, які містяться у матеріалах справи.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2ст. 7 КУпАП).
Згідно з ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі змістом ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Долучені до протоколу за ст.124 КУпАП письмові докази, а саме: схема місця ДТП, рапорт вказують, що 03.12.2025р. близько 20:00 м.Львів, вул.Героїв Майдану, 8 відбулася ДТП, водій КІА NIRO д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований ТЗ BMB X6 з днз НОМЕР_2 , автомобілі отримали механічні пошкодження, порушення п.2.3.б. ПДР, відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Однак з даних доказів неможливо встановити керманича ТЗ КІА. 
Також долучені до протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП не вказують на водія КІА під час ДТП. На відеозаписі (справа ч.1 ст.130 КУпАП) потерпілий чітко, без жодного сумніву вказує, що перебував вдома, почув звук, схожий на удар, вийшов з будинку та побачив, що в його ТЗ в`їхав ТЗ КІА, хто був за кермом ТЗ КІА він не бачив. 
Суд погоджується з поясненнями ОСОБА_1 , його захисника, що потерпілий писав свої письмові пояснення під диктовку поліції, даний факт зафіксований на відеозаписі. На відеозаписі також зафіксована фраза поліції «потерпілому треба переписати пояснення». Досліджуючи письмові пояснення потерпілого, суд встановив, що вони мають незастережені виправлення, слова «водій ОСОБА_4 ……далі не розбірливо.. дописані іншою рукою». Враховуючи наведене суд не приймає письмові пояснення потерпілого, як доказ вини ОСОБА_1 , вважає їх недопустимими. 
Версія ОСОБА_1 , що ТЗ КІА керував не він, а ОСОБА_2 - знайшла своє підтвердження. Свідок ОСОБА_5 , у судовому засіданні попереджений про те, що він повинен свідчити правдиво, підтвердив факт керування КІА у момент ДТП. Під час оформлення ДТП він перебував на місці події, вказував поліції, що він керував ТЗ КІА, а не ОСОБА_1 . 
Поліція при складанні протоколу за ст.124 КУпАП посилалася на докази керування ТЗ КІА саме ОСОБА_1 , однак вони не долучені до матеріалів справи в суді, не були представлені й під час складання - Музиці А.М., що ставить під сумнів їх існування під час визначення керманича ТЗ КІА. 
Працівники поліції повинні встановлювати всіх очевидців події. Власне ОСОБА_5 перебував на місці ДТП, однак його не допитали, не зафіксували його пояснення, не дали їм оцінку. Свідок зобов`язаний свідчити правдиво, про це попереджає поліція. І власне, неправдиві свідчення мають юридичні наслідки.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.
Що ж стосується протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, то позиція суду аналогічна, виходячи з наступного. Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. 
Як вбачається з небезперервних відеозаписів, долучених до матеріалів справи, фіксація подій розпочалася з моменту прибуття працівників поліції на вул.Героїв Майдану,8 (місце ДТП). В салоні автомобілів на той момент нікого не перебувало. Під час складання протоколу біля місця ДТП перебували ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
Суд погоджується зі стороною захисту, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції явно спотворені установлені дані у протоколі, зазначено, дослівно: «… ОСОБА_1 керуючи ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння…». Хоча працівники поліції безпосередньо не були свідками такого керування з такими ознаками сп`яніння та не зупиняли ТЗ, доказів такого керування не здобули під час складання протоколу, хоча посилалися на їх існування. 
Як зазначає ОСОБА_1 , він не перебував в стані сп`яніння та не керував ТЗ КІА, керував ОСОБА_2 . Так факт ДТП мав місця. Під час складання протоколу був свідок події, але чомусь він не був допитаний. На цьому суд зупинявся раніше. 
Окрім цього, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. В супереч п.8 Порядку про направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, зокрема, і проведення такого огляду поліцейським не зазначено у протоколі дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду. 
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Права ОСОБА_1 не були роз`яснені, його клопотання про представлення доказів керування ТЗ - проігноровані.
В протоколі про адміністративне правопорушення в графі 11 «До протоколу додаються» зазначено виключно рапорт, направлення, інші матеріали, однак, не зазначено відомості про долучення технічного засобу, яким зафіксовано правопорушення. Зокрема, у протоколі не зазначено дату виробництва та назву технічного засобу, на який здійснювався відеозапис, перелічені лише цифри. Незазначення таких даних не дає можливості встановити той факт, що відеозапис проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху. І не зрозуміло, що мається на увазі під «іншими матеріалами справи». Супровідний лист до протоколу відсутній. Суд посилається на внутрішній опис справи.
За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені у протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, вина ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП належними доказами суду не доведена. Допущені процесуальні порушення з боку поліції мають суттєве значення для вирішення справи. 
Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (практика Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08)).
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
В порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколів про адміністративні правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. Протоколи про адміністративне правопорушення, рапорти, самі по собі без підтвердження іншими доказами не є доказами на доведення вини. За таких обставин суд вважає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП об`єднане провадження у справі за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень. 
На підставі викладеного, керуючись статтями33,36, 268,283, 284 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративні справи № 465/11192/25 (провадження № 3/465/4540/25), № 465/11258/25 (провадження № 3/465/4566/25) про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП об`єднати в одне провадження, справі присвоїти № 465/11192/25.
Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7та ч. 1 ст. 287 КУпАП,протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя                       Д.І. Рудаков