справа № 208/9251/25 
провадження № 2-о/208/53/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

21 січня 2026 р.   м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання – Золотоноші А.Р., представника заявника – Шаровського С.А., 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, - 

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи.
Представник заявника ОСОБА_1  – адвокат Шаровський С.А. звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з її сином спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви представник заявника, посилається на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер.
ОСОБА_1 проживала по день смерті свого сина разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10401671 від 14.04.2006 року, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/3 частині є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Заявниця вважає, що прийняла спадщину на майно померлого сина, а саме на 1/3 частки квартири, яка належала ОСОБА_2 , оскільки на момент його смерті проживала разом із ним в їх квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою оформлення права власності на спадкове майно, 12.06.2025 ОСОБА_1 звернулася із відповідною заявою до державного нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Парусникової І.О..
Але, 12.06.2025р. державним нотаріусом було прийнято Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що при огляді наданих документів ОСОБА_1 , остання пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 – заяву про прийняття спадщини нею не було подано у шестимісячний термін до нотаріальної контори, та вона не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, тобто спадщину фактично не прийняла. 
ОСОБА_4 , була впевнена, що прийняла спадщину від свого померлого сина, оскільки на день його смерті проживала разом з ним однією сім`єю за однією адресою.
2. Заяви, клопотання заявника та заінтересованої особи.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1  – адвокат Шаровський С.А. заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві. 
Представник заінтересованої особи Покровської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі та просив винести рішення на розсуд суду.
3. Процесуальні дії по справі.
11 серпня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.
17 листопада 2025 року ухвалою суду клопотання представника заявника про витребування доказів задоволено та витребувано належним чином завірену копію спадкової справи № 73/2025 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 .
Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , та до повного витягу №00051437298 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27 травня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №663 (а.с.11-13).
Відповідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , та до повного витягу №00051437212 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27 травня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №609 (а.с.9-10, 20).
Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_3 про право власності на житло від 06.03.2006 року та витягом №10401671 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.04.2006. Дана квартира належала на праві сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.16-17).
Згідно довідки №01-09/196, виданої 02.07.2025р. Комунальною установою Покровський координаційний комітет самоорганізації населення, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно фактично мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.21).
З копії спадкової справи №73/2025, заведеної після померлого ОСОБА_2 , наданої завідувачем Солонянської державної нотаріальної контори І.Парусниковою, вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори звернулась лише  ОСОБА_1 .
Згідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 12 червня 2025 року, державний нотаріус Солонянської державної нотаріальної контори І.О. Парусникова відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та вона не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, тобто спадщину фактично не прийняла (а.с.6-7).
5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Згідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (справа № Постанова КЦС ВС від 02.11.2021 у справі №572/1551/20). Отже, для встановлення вказаного юридичного факту, доведенню та встановленню підлягає саме факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а не місце їх реєстрації.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. 
Таким чином, положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від зареєстрованого місця її проживання.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Судом досліджено докази, які в своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують той факт, що заявник ОСОБА_1 постійно фактично проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки заявником доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , від встановлення даного факту залежить виникнення у ОСОБА_1 право на спадкування, оскільки нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому суд вважає за необхідне заявлені вимоги заявника задовольнити.
Таким чином, встановлені судом, на підставі належних та допустимих доказів, фактичні обставини справи переконують суд у тому, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
6. Розподіл судових витрат.
Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.
Керуючись ст. ст. 4, 268, 272, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , разом із спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:
заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
заінтересована особа - Покровська міська рада, ЄДРПОУ 44790232, адреса: Донецька обл., м.Покровськ, площа Незалежності, буд.11.

Суддя  Похваліта С. М.