Справа № 147/594/26 
Провадження № 1-кп/147/338/26

ВИРОК
іменем України

17 березня 2026 року     

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024025120000021 від 19.03.2024 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубина, Тростянецького району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця, раніше не судимого відповідно ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в :

Старший солдат ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді навідника 2 відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 16 "Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", 19.03.2024 приблизно о 14 год.45 хв. перебуваючи по вул. Соборній, навпроти приміщення буд. 46 в смт Тростянець Тростянецької територіальної громади Гайсинського району Вінницької області на вимогу інспектора СРПП відділення поліції №2 Гайсинської РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , надати посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , дата видачі 15.08.2015 терміном дії до 15.08.2045, видане центром ДАІ 0503 на його ім`я є підробленим, використав даний завідомо підроблений документ шляхом пред`явлення його вищевказаному працівнику поліції
Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.
Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше в порядку ст. 89 КК України не судимий, одружений, непрацюючий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відсутні обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів відповідно до вимог ст. 50 КК України.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. ст. 100, 124 КПК України.
У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення, а саме ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.03.2024 було накладено арешт на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст. 173 КПК України.
Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять ) грн. 12 коп.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 20.03.2024. 
Речовий доказ, а саме - посвідчення водія, видане органом ДАІ 0503 на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_2 , дата видачі 15.08.2015, терміном дії до 15.08.2045, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження від 19.03.2024 за №12024025120000021 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1