ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2026 р. Справа№ 910/4261/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Михальської Ю.Б.
суддів: Тищенко А.І. 
Мальченко А.О. 

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.
за участю представників: згідно з протоколом судового засідання від 10.03.2026,

розглянувши апеляційні скарги Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 (повний текст складено 18.08.2025) та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025
у справі №910/4261/25 (суддя Плотницька Н.)
за позовом Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України
до Державної аудиторської служби України
про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Національний ботанічний сад імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України (далі, позивач або Ботсад) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної аудиторської служби України (далі, відповідач або ДАСУ), в якому просив суд:
1. Визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України інформацію, розміщену Державною аудиторською службою України 09.01.2025 р. о 10:00 год на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264, а також 09.01.2025 р. о 10:05 год на офіційній сторінці Державної аудиторської служби України в Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/ та 09.01.2025 р. о 10:10 год в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061, в наступних фразах: 
- «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову»; 
- «Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди»; 
- « 6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду»; 
- «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн». 
2. Зобов`язати Державну аудиторську службу України не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду в даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію про Національний ботанічний сад ім. М.М. Гришка Національної академії наук України: 
- яка була поширена 09.01.2025 р. о 10:00 год на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264 у публікації (статті) під назвою: «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову», шляхом розміщення в мережі Інтернет, а саме у тому ж розділі вебсайту https://dasu.gov.ua/, де було розміщено спірну публікацію (статтю), спростування під назвою: «Спростування як недостовірної інформації щодо Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України», з повним текстом вступної та резолютивної частини судового рішення у цій справі (без права його видалення), не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу; 
- яка була поширена 09.01.2025 р. о 10:05 год на сторінці Державної аудиторської служби України в соціальній мережі Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням: https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/, шляхом розміщення в мережі Інтернет, а саме на сторінці Державної аудиторської служби України в соціальній мережі Facebook за посиланням: https://www.facebook.com/DASU2016/ спростування під назвою: «Спростування як недостовірної інформації щодо Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України», з повним текстом вступної та резолютивної частини судового рішення у цій справі (без права його видалення), не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу; 
- яка була поширена 09.01.2025 р. о 10:10 год на сторінці Державної аудиторської служби України в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням: https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061, шляхом розміщення в мережі Інтернет, а саме на сторінці Державної аудиторської служби України в месенджері Telegram за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine спростування під назвою: «Спростування як недостовірної інформації щодо Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України», з повним текстом вступної та резолютивної частини судового рішення у цій справі (без права його видалення), не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу. 
3. Зобов`язати Державну аудиторську службу України не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду в даній справі законної сили видалити недостовірну інформацію про Національний ботанічний сад ім. М.М. Гришка Національної академії наук України: 
- яка була поширена 09.01.2025 р. о 10:00 год на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264 у публікації (статті) під назвою: «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову»; 
- яка була поширена 09.01.2025 р. о 10:05 год на сторінці Державної аудиторської служби України в соціальній мережі Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням: https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/; 
- яка була поширена 09.01.2025 р. о 10:10 год на сторінці Державної аудиторської служби України в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням: https://t.me /stateauditserviceofukraine/2061.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, у публікаціях Держаудитслужби було поширено відомості, які не відповідають дійсності, що прямо впливає на ділову репутацію позивача, а тому останній вказує на наявність правових підстав для визнання її недостовірною та зобов`язання відповідача спростувати таку інформацію.

Короткий зміст рішення та додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви їх прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 позов задоволено частково.
Визнано недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України інформацію, розміщену Державною аудиторською службою України 09.01.2025 о 10:00 на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264, а також 09.01.2025 о 10:05 на офіційній сторінці Державної аудиторської служби України в Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/ та 09.01.2025 о 10:10 в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061, в наступних фразах: «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову»; «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн».
Зобов`язано Державну аудиторську службу України не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду в даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію про Національний ботанічний сад ім. М.М. Гришка Національної академії наук України:
- яка була поширена 09.01.2025 о 10:00 на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264 у публікації (статті) під назвою: «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову», шляхом розміщення в мережі Інтернет, а саме у тому ж розділі вебсайту https://dasu.gov.ua/, де було розміщено спірну публікацію (статтю), спростування під назвою: «Спростування як недостовірної інформації щодо Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України», з повним текстом вступної та резолютивної частини судового рішення у цій справі (без права його видалення), не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу;
- яка була поширена 09.01.2025 о 10:05 на сторінці Державної аудиторської служби України в соціальній мережі Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням: https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/, шляхом розміщення в мережі Інтернет, а саме на сторінці Державної аудиторської служби України в соціальній мережі Facebook за посиланням: https://www.facebook.com/DASU2016/ спростування під назвою: «Спростування як недостовірної інформації щодо Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України», з повним текстом вступної та резолютивної частини судового рішення у цій справі (без права його видалення), не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу;
- яка була поширена 09.01.2025 о 10:10 на сторінці Державної аудиторської служби України в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням: https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061, шляхом розміщення в мережі Інтернет, а саме на сторінці Державної аудиторської служби України в месенджері Telegram за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine спростування під назвою: «Спростування як недостовірної інформації щодо Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України», з повним текстом вступної та резолютивної частини судового рішення у цій справі (без права його видалення), не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу.
Зобов`язано Державну аудиторську службу України не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду в даній справі законної сили видалити недостовірну інформацію про Національний ботанічний сад ім. М.М. Гришка Національної академії наук України:
яка була поширена 09.01.2025 о 10:00 на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264 у публікації (статті) під назвою: «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову»;
яка була поширена 09.01.2025 о 10:05 на сторінці Державної аудиторської служби України в соціальній мережі Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням: https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/;
яка була поширена 09.01.2025 о 10:10 на сторінці Державної аудиторської служби України в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням: https://t.me /stateauditserviceofukraine/2061.
Присуджено до стягнення з Державної аудиторської служби України на користь Національного ботанічного саду ім. М. М. Гришка Національної академії наук України Національного ботанічного саду імені М. М. Гришка Національної Академії Наук України судовий збір в розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн 60 коп.
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що у спірній статті фактично висвітлено узагальнення результатів проведеного державного фінансового аудиту діяльності Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України. При цьому, в ході розгляду справи доводи позивача стосовно спотворення у статті змісту Довідки від 10.01.2024 № 000300-20/1-і свого підтвердження не знайшли. У рамках даної справи відповідач намагається спростувати висновки, викладені контролюючим органом за результатом аналізу та перевірки фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання. Проте, за висновками суду першої інстанції, певні судження контролюючого органу про певні факти є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки (в даному випадку - Довідці) не суперечить чинному законодавству. Такі твердження можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки. У свою чергу, в межах цієї справи суд не може надавати оцінку дотриманню фахівцями Держаудитслужби вимог законодавчих приписів під час проведення контрольного заходу, оскільки такі обставини є предметом публічно-правового спору між підконтрольною установою та органом державного фінансового контролю та виходять за межі спору цивільно-правового, який є предметом цього позову. 
Водночас, судом установлено, що відповідачем на надано належних та допустимих доказів в підтвердження стверджень викладених у фразі: «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн», щодо отримання позивачем готівки. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем визнано, що твердження про «готівку» є стилістичним узагальненням, Держаудитслужба у публікації не використовувала термін «готівкові кошти» як юридичну категорію, а лише зазначила факт отримання коштів, не вказуючи їх форми. Таким чином, суд дійшов висновку, що інформація викладена у фразі: «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн» не відповідає дійсності.
Окрім того, судом встановлено, що інформація, викладена у фразі: «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову» також не відповідає дійсності, оскільки відповідно за пунктом 7.2. договору від 05.10.2018, укладеного між Національним ботанічним садом імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент», сторони стверджують, що при реалізації даного договору право постійного землекористування на земельну ділянку залишається за Ботанічним садом, Земельна ділянка не є вкладом Ботанічного саду у діяльність по реалізації даного договору і укладення даного договору не припиняє права Ботанічного саду на земельну ділянку, що може бути здійснено лише у встановленому законодавством порядку.
18.08.2025 до Господарського суду міста Києва від Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України надійшла заява стягнення/розподіл судових витрат, відповідно до якої заявник просив суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з Державної аудиторської служби України 40 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 заяву Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України про стягнення/розподіл судових витрат задоволено частково.
Присуджено до стягнення з Державної аудиторської служби України на користь Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп.
Місцевий господарський суд, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання професійної правничої допомоги, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характер спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, а також їх значення для спору, та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, дійшов висновку, що заява відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 08.09.2025 Державна аудиторська служба України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду; відкрити апеляційне провадження у справі №910/4261/25; задовольнити апеляційну скаргу Держаудитслужби на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 в повному обсязі; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 в частині задоволених позовних вимог; прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до такого:
- оприлюднена інформація під заголовком: «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову» базувалася на результатах збору інформації в рамках державного фінансового аудиту (довідка від 10.01.2024 №000300-20/1-і), проведеного відповідно до Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» та Порядку проведення Державною аудиторською службою України, її міжрегіональними територіальними органами державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм, затвердженого постановою КМУ від 10.08.2004 №1017;
- стосовно визнання недостовірним твердження: «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову», то суд першої інстанції неповно оцінив договори та додаткові угоди між Ботсадом і ТОВ «КСМ-Девелопмент», які підтверджують фактичне існування інвестиційних зобов`язань і передачі майнових прав. За твердженнями відповідача передача за результатом реалізації договору від 05.10.2018 права власності на частину приміщень в зведених або реконструйованих об`єктах на земельній ділянці Ботанічного саду ТОВ «КСМ-Девелопмент» зумовлює в подальшому передачу забудовнику, експлуатуючій організації (співвласникам багатоквартирного будинку) прав користування частиною земельної ділянки, її використання та експлуатацію. Висновок про передачу під забудову земельної ділянки - обґрунтований, оскільки передача не обов`язково має бути юридичною у вузькому сенсі (через зміну права власності або постійного користування), вона може мати форму реалізованого права на забудову та оформлення права користування на земельну ділянку, що вже сталося, виходячи з умов договору від 05.10.2018, листа директорки Ботсаду від 16.05.2018 №112/7-173 та листа Президента НАН України від 31.05.2018 №16/391-40, яким надано дозвіл на укладення вказаного договору щодо будівництва;
- стосовно визнання недостовірним твердження: «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн», то скаржник зазначає, що дійсно ДАСУ зазначила у публікації твердження про «готівку», яке є стилістичним узагальненням. Водночас, ДАСУ у публікації не використовувала термін «готівкові кошти» як юридичну категорію, а лише зазначила факт отримання коштів, не вказуючи їх форми. Проте, суд першої інстанції не врахував, що згідно зі статтею 3 Закону України «Про платіжні послуги» грошові кошти існують як у готівковій, так і у безготівковій формі. Платежі ТОВ «КСМ-Девелопмент» дійсно здійснювались у безготівковому вигляді, однак сам факт надходження коштів підтверджується відповідними виписками з казначейського рахунку Ботсаду. Тож, якщо навіть у тексті публікації некоректно вжито слово «готівка», це не є свідомим викривленням фактів, а радше редакційним спрощенням, що не змінює суті викладеної публікації. Навіть за умов заміни слова «готівка» на «грошові кошти» - суть залишається незмінною - факт передачі майнових благ від приватної компанії в обмін на майбутню частку у реконструйованих та збудованих об`єктах;
- у матеріалах справи немає жодного документа, який підтверджував би, що поширена інформація призвела до негативних наслідків чи завдала шкоди позивачеві. Зі змісту поширеної інформації не вбачається, що вона ганьбить честь, гідність позивача чи завдає шкоди його діловій репутації.
Також, не погоджуючись із указаним рішенням суду, 09.09.2025 Національний ботанічний сад імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України інформації, розміщеної Державною аудиторською службою України 09.01.2025 о 10:00 на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264, а також 09.01.2025 о 10:05 на офіційній сторінці Державної аудиторської служби України в Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням: https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/ та 09.01.2025 о 10:10 в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061, в наступних фразах: «Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди»; « 6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду» та ухвалити нове рішення, яким визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України інформацію, розміщену Державною аудиторською службою України 09.01.2025 о 10:00 год. на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264, а також 09.01.2025 о 10:05 год. на офіційній сторінці Державної аудиторської служби України в Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/ та 09.01.2025 о 10:10 год. в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061, в наступних фразах: «Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди»; « 6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду». Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 шляхом доповнення його мотивувальної частини, а саме в обґрунтуванні мотивів визнання недостовірною інформації, викладеної у фразі «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн» вказати, що сума в розмірі 2,6 млн грн не відповідає дійсності та її отримання у зазначеному відповідачем розмірі не підтверджується первинними документами та наявними доказами. Судові витрати покласти на відповідача.
Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до такого:
- судом першої інстанції не враховано, що довідка збору інформації від 10.01.2024 за своєю суттю є службовим документом, який фіксує факт збору інформації відповідною службовою особою Держаудитслужби, містить відомості про певні обставини, встановлені під час збору інформації, і сама по собі ця довідка не створює для учасника аудиту прав чи обов`язків. Відповідно, така довідка не носить ознак рішення (нормативно-правового акту або правового акту індивідуальної дії), у зв`язку з чим у Ботсаду відсутні правові підстави оскаржувати її в судовому порядку. Натомість об`єктом судової оцінки у розрізі спірних правовідносин може бути відповідність інформації, наведеної в публікації та довідці збору інформації, фактичним обставинам справи та наявним доказам щодо запланованої реконструкції на території Національного ботанічного саду;
- стосовно твердження: «Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди», то суд не врахував, що предметом Договору не є земельна ділянка Національного ботанічного саду. За своєю правовою природою даний Договір є організаційною угодою загального характеру, що закріплювала наміри сторін щодо реконструкції об`єктів нерухомості на території Національного ботанічного саду. Договором не передбачалося будівництво споруд, не пов`язаних з виконанням покладених на ботанічний сад завдань. Навпаки, підписання Договору було спрямоване на сприяння виконання завдань, покладених на наукову установу, адже мало на меті поліпшення матеріально-технічної бази, вирішення питання оновлення зношених будівель та споруд, що перебувають в аварійному стані, створення фонду насінництва для збереження колекцій рослин, які є об`єктами національного надбання;
- стосовно твердження: « 6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду», то таке не відповідає дійсності, адже насправді Договір від 05 жовтня 2018 року не був реалізований саме у зв`язку з неузгодженням сторонами істотних умов проведення реконструкції;
- стосовно твердження: «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн» та викладення мотивувальної частини рішення, то позивач наголошує, що відповідна інформація не відповідає дійсності не лише через посилання Держаудитслужби на отримання Ботсадом готівки, таке твердження є недостовірним також з огляду на помилкове зазначення відповідачем суми грошових коштів, вартості товарів, робіт, послуг, отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент». Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт перерахування Національному ботанічному саду у безготівковій формі грошових коштів в загальному розмірі 2 млн. грн, поставки товарів, надання робіт (послуг) на загальну суму 434 520,37 грн, що не відповідає сумі 2,6 млн, яку Держаудитслужба оприлюднила на офіційних ресурсах, зазначає у довідці збору інформації та відзиві на позовну заяву. Відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують факт отримання від ТОВ «КСМ-Девелопмент» замовленого виду та обсягу ґрунту (торфу) на суму 171,18 тис. грн, що свідчить про помилковість висновків Держаудитслужби щодо отримання НБС товарів за додатковою угодою №2 на суму 171,18 тис. грн. У зв`язку із зазначеним, мотивувальна частина рішення підлягає доповненню в частині обґрунтування мотивів визнання недостовірною інформації, викладеної у твердженні: «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн», а саме: сума в розмірі 2,6 млн грн не відповідає дійсності та її отримання у зазначеному відповідачем розмірі не підтверджується первинними документами та наявними доказами.
08.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку надійшла апеляційна скарга Державної аудиторської служби України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025, в якій відповідач просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України про стягнення витрат на правничу допомогу в повному обсязі.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції порушив статті 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, не врахувавши, що позов було задоволено лише частково, а отже витрати мали бути розподілені пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, заявлені витрати у сумі 40 000,00 грн, як і присуджені до стягнення 20 000,00 грн, є завищеними з огляду на предмет спору, обсяг підготовлених процесуальних документів, що є недоведеністю реальності та співмірності витрат. Також додаткове рішення не містить чітких розрахунків, чому суд зменшив суму саме до 20 000,00 грн, а не іншого розміру.
15.10.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025, в якій позивач просить суд заяву Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної академії наук України про стягнення/розподіл судових витрат задовольнити повністю, стягнути з Державної аудиторської служби України на користь Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної академії наук України витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в розмірі 40 000,00 грн.
Позивач наголошує, що загальна вартість правової допомоги, наданої позивачу у рамках судової справи, склала 40 000,00 грн. Вартість юридичних послуг, погоджена у Договорі №31-03-2025 від 31.03.2025, повністю відповідає ринковим цінам, обсягу наданих послуг, витраченому адвокатом часу, складністю справи, значенню справи для позивача. При цьому, додатковим рішенням суду заяву позивача задоволено пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем оскаржується основне судове рішення в даній справі, результатом чого може стати його скасування в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення рішення про їх задоволення в повному обсязі. Враховуючи це, перегляду підлягатиме і похідне судове рішення про розподіл витрат на правничу допомогу. У зв`язку з цим позивач просить суд розглянути дану апеляційну скаргу разом із апеляційною скаргою на основне судове рішення в даній справі, стягнувши з відповідача на користь позивача 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

23.09.2025 від відповідача до Північного апеляційного господарського суду через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому відповідач просить залишити її без задоволення.
Відповідач наголошує на тому, що в межах цієї справи суд не може надавати оцінку дотриманню фахівцями Держаудитслужби вимог законодавчих приписів під час проведення контрольного заходу, оскільки такі обставини є предметом публічно-правового спору між підконтрольною установою та органом державного фінансового контролю та виходить за межі спору цивільно-правового, який є предметом цього позову.
Водночас, відповідач вказує на те, що по суті договір від 05.10.2018 передбачає інвестування в об`єкти, результатом якого є отримання нерухомості у власність в майбутньому, та виконує функцію інвестиційної угоди, незалежно від його формальної назви.
Щодо правового режиму території Ботсаду та посилання на норми Закону України «Про природно-заповідний фонд України», то у публікації вжито формулювання «всупереч законодавчій забороні», яке є узагальненим посиланням на норми природоохоронного та земельного законодавства. Договором від 05.10.2028 передбачено можливість житлової та нежитлової забудови, оформлення права власності на приміщення забудовником, інші ознаки комерційного використання земель природоохоронного фонду, яка не має безпосереднього зв`язку з науковою, науково-технічної та природоохоронною діяльністю Ботсаду.
Фраза про неможливість реалізації угоди протягом 6 років через особливий режим охорони території Ботсаду є оцінкою фактичного стану справ, що підтверджується низкою обставин, зокрема: відсутністю затвердженої проектної документації та дозвільних документів на будівництво; правовим статусом земель Ботсаду як особливо цінних земель природно-заповідного фонду.
Щодо доводів позивача про необхідність доповнення мотивувальної частини рішення суду, то відповідач зазначає, що фактично позивач в апеляційній скарзі просить включити нову підставу, яка не була предметом розгляду в суді першої інстанції. 
25.09.2025 Ботсад через підсистему «Електронний суд» подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, з проханням залишити її без задоволення.
У відзиві позивач наголошує на такому:
- позивач не оспорює повноваження ДАСУ як державного органу фінансового контролю на проведення аудиту та збору інформації згідно з Порядком, а в рамках даної справи просить суд виключно оцінити достовірність інформації, розміщеної у публікації під заголовком «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову»;
- системний аналіз положень Договору від 05.10.2018 дає можливість зробити висновок, що проведення реконструкції на території Національного ботанічного саду на умовах, визначених у Договорі, не є формою відчуження земельної ділянки. Відповідачем не надано доказів припинення та/або передачі права постійного користування земельною ділянкою чи права власності на зазначену ділянку;
- за умовами договору об`єкти не вибувають із державної власності НАН України, а проводиться їх реконструкція, за результатами якої Національний ботанічний сад гарантовано отримує майнові права(власність) на таку кількість квадратних метрів загальної площі у кожному з реконструйованих об`єктів, загальна вартість яких на дату передачі не може бути меншою ніж ринкова вартість кожного такого об`єкту до реконструкції, а також гарантовано отримує у власність реконструйовану будівлю фонду насінництва. Положеннями Договору не передбачено відчуження та/або передачі на праві власності об`єктів нерухомості, що перебувають у державній власності та закріплені за Національним ботанічним садом на праві оперативного управління;
- в апеляційній скарзі відповідач невмотивовано посилається на положення законодавства та нормативних документів, що стосуються будівництва та введення в експлуатацію багатоквартирних житлових будинків, які не можуть бути застосовані до правовідносин сторін;
- відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт отримання позивачем готівкових коштів у розмірі 2,6 млн грн, як це зазначено у публікації. Отже, Господарський суд міста Києва дійшов обґрунтованого висновку, що інформація, викладена у фразі: «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн», не відповідає дійсності. Крім того, враховуючи той факт, господарські операції підлягають підтвердженню первинними документами, які відсутні, твердження відповідача щодо отримання НБС від ТОВ «КСМ-Девелопмент» ґрунту (торфу) вартістю 171,18 тис. грн. є необґрунтованим. Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт перерахування Національному ботанічному саду у безготівковій формі грошових коштів в загальному розмірі 2 млн. грн, поставки товарів, надання робіт (послуг) на загальну суму 434 520,37 грн, що не відповідає сумі 2,6 млн, яку Держаудитслужба оприлюднила на офіційних ресурсах;
- поширення відповідачем у мережі Інтернет інформації про позивача як особи, що порушує законодавство, невизначеному колу осіб є негативними відомостями про позивача, що завдає шкоди діловій репутації останнього як учасника суспільних відносин.
28.10.2025 від відповідача до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача на додаткове рішення суду в даній справі з проханням залишити її без задоволення. Відповідач вважає заявлені позивачем до стягнення витрати завищеними.
06.11.2025 позивач подав через підсистему «Електронний суд» відзив на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення суду в даній справі з проханням залишити її без задоволення. 
Позивач наголошує на тому, що теза відповідача про те, що суд не врахував факт часткового задоволення позову та, відповідно, необхідність пропорційного розподілу витрат на правничу допомогу, є безпідставною, оскільки сам суд, мотивуючи рішення, серед підстав часткового задоволення заяви позивача вказує часткове задоволення позовних вимог.
На підтвердження фактичного надання послуг адвокатами та понесення у зв`язку з цим позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду: копії договорів про надання правової допомоги з адвокатами Кузьмич Т.Є., Ситніком В.О.; документи, що підтверджують повноваження адвокатів на представництво інтересів позивача в суді; копії актів приймання-передачі наданих послуг; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами; рахунки на оплату правової допомоги; банківські виписки про фактичну оплату наданих послуг. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами підтверджено розмір судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи №910/4261/25 у Господарському суді міста Києва, а твердження відповідача про недоведеність таких витрат є необґрунтованим.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг 

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2025 апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України у справі №910/4261/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.
Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 09.09.2025 апеляційну скаргу Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України у справі №910/4261/25 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Руденко М.А., суддів: Барсук М.А., Пономаренка Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25. Об`єднано апеляційні скарги Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 в одне апеляційне провадження. Справу №910/4261/25 призначено до розгляду на 28.10.2025. Витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4261/25.
Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 21.10.2025 апеляційну скаргу Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А., суддів: Барсук М.А., Пономаренка Є.Ю.
Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 21.10.2025 апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А., суддів: Барсук М.А., Пономаренка Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 об`єднано апеляційні скарги Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України та Державної аудиторської служби України на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2025 в одне апеляційне провадження у справі №910/4261/25. Об`єднано апеляційні скарги Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України та Державної аудиторської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 в одне апеляційне провадження у справі №910/4261/25, судове засідання у справі №910/4261/25 призначено на 28.10.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 у справі №910/4261/25 заяву про самовідвід суддів Руденко М.А., Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю. від розгляду апеляційних скарг Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 задоволено. Матеріали справи №910/4261/25 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 та протоколів передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) апеляційні скарги Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 апеляційні скарги Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Мальченко А.О., розгляд апеляційних скарг Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 призначено на 20.01.2026 о 10 год. 00 хв.
У судове засідання, призначене на 20.01.2026, з`явилися представники позивача та відповідача. 
Суд у судовому засіданні перейшов до розгляду справи по суті, заслухав пояснення представників сторін по суті спору та апеляційних скарг.
Протокольною ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 у справі оголошено перерву до 03.02.2026.
У судове засідання, призначене на 03.02.2026, з`явилися представники позивача та відповідача, надали додаткові пояснення по суті поданих апеляційних скарг.
Протокольною ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 суд оголосив про закінчення стадії заслуховування пояснень представників сторін, вказавши, що до стадії дослідження доказів перейде у судовому засіданні 24.02.2026, про що оголошено перерву.
У судове засідання, призначене на 24.02.2026, з`явилися представники позивача та відповідача. 
Протокольною ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2026 суд оголосив про закінчення стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, вказавши, що судові дебати відбудуться 10.03.2026, про що оголошено перерву.
У судовому засіданні 10.03.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 10.03.2026 з`явилися представники позивача та відповідача, підтримали доводи та вимоги своїх апеляційних скарг.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

У період з 13.12.2023 по 05.01.2024 начальником відділу Державної аудиторської служби України Оленою Власенко на підставі направлення від 12.12.2023 №1658-НК, виданого Головою Державної аудиторської служби України Басалаєвою А.В., здійснено збір інформації в Національному ботанічному саду в рамках проведення державного фінансового аудиту виконання Національною академією наук України бюджетних програм за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2023 року. 
За результатами проведення збору інформації Держаудитслужбою складено довідку від 10.01.2024 №000300-20/1-і (том 1, а.с. 39-62).
За змісту довідки вбачається таке.
Відповідно до витягу з протоколу засідання науково-технічної наради при дирекції Національного ботанічного саду від 05.10.2018 №4, Ботанічним садом було ухвалено рішення про погодження будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» п`ятиповерхової адміністративної будівлі в межах фундаментів теплиць за умови ремонту корпусу №1, адміністративного корпусу, гуртожитку, реконструкції доріг, комунікацій, експозицій «Формовий сад» та надання житла для співробітників-науковців, які понад 10 років стоять у черзі на житло, та покладено обов`язки з дотримання природоохоронних зобов`язань на заступника директора НБС з ландшафтного будівництва Шумика М.І.
05.10.2018 між Національним ботанічним садом імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України (сторона-1/Ботанічний сад) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» (сторона-2) укладено договір, предметом якого визначено зобов`язання та права сторін по проектуванню об`єктів, реконструкції об`єктів на земельній ділянці загальною площею 129,8607 га з кадастровим номером 8000000000:82:102:0060, що розташована по вулиці Тимірязєвська, 1 у Печерському районі м. Києва.
За умовами цього договору об`єктами визначено нежитлові та/або житлові будівлі (споруди, будинки тощо), інженерні споруди та/або мережі, що розташовані на Земельній ділянці, що визначені у додатку № 1.
Реконструкцією об`єктів визначено як перебудова існуючих нежитлових та/або житлових будівель (споруд, будинків, тощо), інженерних споруд та/або мереж, що розташовані на Земельній ділянці за адресою вулиця Тимірязєвська, 1 у Печерському районі міста Києва з метою підвищення ефективності їх використання, проживання, експлуатації та надання послуг, зміни загальної та/або жилої та/або основної та/або допоміжної площі тощо, що передбачає зокрема, але не обмежуючись: реконструкцію об`єктів, знесення старих та/або будівництво об`єктів; зміну габаритів, технічних показників, геометричних розмірів, функціонального призначення, зміну техніко-економічних показників, капітальне будівництво, прибудови, надбудови, вбудови, розширення, розбирання, демонтаж, збирання, будівництво, реконструкція, переоснащення будинків, будівель і споруд, інженерних споруд та мереж тощо.
Згідно з пунктом 3.3.6. Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» в разі необхідності сплачує Ботанічному саду грошові кошти в якості компенсації витрат для реалізації даного договору (в тому числі плати за земельну ділянку, комунальні витрати, платежі за отримання вихідних даних тощо), розмір яких письмово погоджується сторонами.
За розділом 5 Договору від 05.10.2018 сторони погодили, що після завершення реконструкції та введення кожного окремого об`єкта в експлуатацію Ботанічнй сад гарантовано отримує майнові права (власність) на таку кількість квадратних метрів загальної площі у кожному з реконструйованих об`єктів, зазначених у додатку 1 до цього договору, загальна вартість яких на дату передачі не може бути меншою ніж ринкова вартість кожного такого об`єкту до реконструкції, що визначена відповідно до законодавства на дату укладання цього договору (пункт 5.1.1. договору).
Крім того за пунктом 5.1.2. цього Договору Ботанічний сад гарантовано отримує у власність, крім частки, що визначена у пункті 5.1.1. цього договору, реконструйовану будівлю фонду насінництва, основні характеристики якого визначаються додатковою угодою до цього Договору.
Також, пунктом 5.1.3. Договору обумовлено можливість передачі Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» Ботанічному саду в рахунок частки, що визначена в пункті 5.1.1. договору, за відповідним клопотанням органу управління та за умови наявності у Ботанічного саду, визначених законодавством підстав, житлові приміщення (квартири) та/або майнові права на житлові приміщення (квартири) в інших районах міста Києва. При цьому перелік та характеристики квартир, що передаються за цим договором визначається сторонами у відповідній Додатковій угоді до цього Договору.
Своєю чергою, згідно з пунктом 5.1.4. Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» за проведення реконструкції та виконання функцій замовника отримує майнові права, а після закінчення реконструкції об`єктів, право власності на всі площі об`єктів, крім площ, визначених в пунктах 5.1.1., 5.1.2. цього договору.
За пунктом 7.2. Договору від 05.10.2018 сторони стверджують, що при реалізації даного договору право постійного землекористування на земельну ділянку залишається за Ботанічним садом, Земельна ділянка не є вкладом Ботанічного саду у діяльність по реалізації даного договору і укладення даного договору не припиняє права Ботанічного саду на земельну ділянку, що може бути здійснено лише у встановленому законодавством порядку.
Під час збору інформації не надано Додаток 1 до договору від 05.10.2018, яким мали бути визначені об`єкти договору (нежитлові та/або житлові будівлі (споруди, будинки, тощо), інженерні споруди та/або мережі, що розташовані на земельній ділянці), договір сервітуту чи суперфіцію щодо земельної ділянки, договір про передачу функцій замовника реконструкції об`єктів та проектна документація, що була передбачена умовами договору.
Водночас надано низку додаткових угод, якими внесено зміни та доповнення до договору від 05.10.2018.
За умовами додаткової угоди №1 від 06.03.2019 до договору сторони домовились доповнити пункт 5.1.3. Договору наступною умовою, що «Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» в рахунок частки, що належить Ботанічному саду може виконувати ремонтні та інші роботи за завданням Ботанічного саду, яке оформлюється шляхом підписання додаткової угоди до цього договору, та/або придбати за власні кошти та передати Ботанічному саду обладнання, матеріали тощо. Перелік обладнання, матеріалів їх вартість та терміни придбання визначаються у Додаткових угодах до цього Договору».
За пунктом 1.2. додаткової угоди №1 Ботанічний сад в рахунок частки майна, що їй належить згідно договору, замовив Товариству виконати роботи з благоустрою території центрального входу Ботанічного саду за адресою: вулиця Тимірязєвська, 1 в Печерському районі міста Києва (розбирання асфальтобетонного покриття та укладання тротуарної плитки) за договірною ціною на суму 335,5 тис.грн, яка включається у вартість частки приміщень об`єкта, що підлягають передачі Ботанічному саду за договором шляхом її зменшення на визначену суму.
Роботи за додатковою угодою №1 були виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» у серпні 2019 року, що підтверджується Актом приймання-виконання будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), підписаних сторонами 06.08.2019.
За умовами додаткової угоди від 03.06.2019 №2 до Договору задля утримання в належному стані об`єктів розташованих на земельній ділянці, які підлягають та/або можуть підлягати реконструкції на умовах, визначених договором, керуючись пунктом 5.1.3., сторона-1, в рахунок частки, що належить Ботанічному саду згідно з договором від 05.10.2018, замовив Товариству з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» ґрунт (торф та субстрат) вартістю 171,18 тис. гривень.
Водночас, видаткова накладна або акт приймання-передачі робіт за додатковою угодою №2, документи щодо оприбуткування та використання торфу та субстрату до збору інформації не надано.
Відповідно до умов додаткової угоди від 03.03.2020 №3 до Договору з метою проведення обстеження фахівцями Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» технічного стану будівлі лабораторного корпусу №1 НБС у зв`язку з проведенням ремонту, керуючись пунктом 5.1.3., сторона-1, в рахунок частки, що належить Ботанічному саду згідно з договором від 05.10.2018, замовив Товариству з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» роботи з обстеження технічного стану будівлі лабораторного корпусу №1, вартістю 84,882 тис.гривень.
Водночас, акт приймання-передачі робіт за додатковою угодою №3 або інші документи, що підтверджують проведення Товариством таких робіт, до збору інформації не надано.
За умовами додаткової угоди від 29.09.2020 б/п до договору, керуючись пунктом 5.1.3., сторона-1, в рахунок частки, що належить Ботанічному саду згідно з договором, замовив Товариству з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» цибулини тюльпанів у кількості 9500 шт. на суму 68,97 тис. гри, які Ботанічний сад отримав 05.10.2018 відповідно до Акту приймання-передачі.
Умовами додаткової угоди від 27.10.2020 до договору від 05.10.2018 на підставі пункту 3.6.1. договору Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» бере на себе зобов`язання здійснити оплату на користь Ботанічного саду грошової суми у розмірі 500,0 тис. грн, як компенсації майбутніх платежів, обов`язок сплати яких виникає у сторони-1 на підставі чинного законодавства та зобов`язань, взятих на себе за договором, у тому числі, але не виключно, по утриманню земельної ділянки або її частини, комунальних, а також інших витрат, в тому числі, але не виключно, земельного податку, а також інших платежів.
Відповідно до виписки по рахунку Національного ботанічного саду № НОМЕР_1 , відкритого в Держказначействі 18.12.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» на підставі додаткової угоди від 03.11.2020 здійснило платіж на користь Ботанічного саду у розмірі 500,0 тис. гривень.
За умовами додаткової угоди від 03.11.2020 б/н до договору від 05.10.2018, керуючись пунктом 3.6.1. договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» бере на себе зобов`язання здійснити оплату на користь НБС грошової суми у розмірі 1000,0 тис.грн, як компенсацію майбутніх платежів, обов`язок сплати яких виникає у Сторони 1 на підставі чинного законодавства, та зобов`язань, взятих на себе за договором, у тому числі, але не виключно, по утриманню земельної ділянки або її частини, комунальних, а також інших витрат, в тому числі, але не виключно, земельного податку, а також інших платежів.
Згідно з випискою по рахунку НБС № НОМЕР_1 , відкритого в Держказначействі, 26.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» на підставі додаткової угоди від 03.11.2020 здійснило платіж на користь Ботанічного саду у розмірі 500,0 тис. гривень.
Також, згідно з випискою по рахунку Національного ботанічного саду № НОМЕР_1 , відкритого в Держказначействі, 18.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» на підставі додаткової угоди від 03.11.2020 здійснив платіж на користь Ботанічного саду у розмірі 500,0 тис гривень.
Умовами додаткової угоди від 18.12.2020 до договору на підставі пункту 3.6.1 договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» бере на себе зобов`язання здійснити оплату на користь НБС грошову суму у розмірі 1000,0 тис.грн, як компенсацію майбутніх платежів, обов`язок сплати яких виникає у сторони-1 на підставі чинного законодавства, та зобов`язань, взятих на себе за договором, у тому числі, але не виключно, по утриманню земельної ділянки або її частини, комунальних, а також інших витрат, в тому числі, але не виключно, земельного податку, а також інших платежів.
Згідно з випискою по рахунку Національного ботанічного саду № НОМЕР_1 , відкритого в Держказначействі, 30.12.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» на підставі додаткової угоди від 18.12.2020 здійснено платіж на користь Ботанічного саду у розмірі 500,0 тис. гривень.
Отримані Ботанічним садом надходження від Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» коштів на загальну суму 2000,0 тис. грн включено Національним ботанічним садом до спеціального фонду бюджету, як надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю.
Також, відповідно до додаткової угоди від 05.10.2022 б/н до договору, з метою повірки приладу обліку теплової енергії, керуючись пунктом 5.1.3. договору, Національний ботанічний сад, в рахунок частки, що належить Ботанічному саду згідно з договором від 05.10.2018, замовив Товариству з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» придбати роботи з повірки приладу обліку тепла на загальну суму 30,05 тис. грн, які прийняті Ботанічним садом 01.11.2022 відповідно до Акту приймання-передачі.
Дослідженням використання Ботанічним садом коштів на загальну суму 2000,0 тис. грн, отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент», встановлено, що згідно з виписками по рахунку НБС № НОМЕР_2 , відкритого в Держказначействі, кошти спрямовано на оплату послуг водопостачання і водовідведення у розмірі 30,5 тис. грн, за електроенергію у розмірі 271,36 тис. грн та на виплату заробітної плати за грудень у розмірі 1681,57 тис.грн та на сплату ЄСВ у розмірі 16,57 тис. гривень. При цьому, за рахунок коштів, отриманих за договором від 05.10.2018виплачена заробітна плата і працівникам Національного ботанічного саду, які утримуються за рахунок загального фонду бюджету загалом на суму 1131,7 тис. грн.
09.01.2025 о 10:00 на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264, а також 09.01.2025 о 10:05 год. на офіційній сторінці Держаудитслужби в Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/ та 09.01.2025 о 10:10 на офіційній сторінці в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061 було розміщено публікацію під заголовком: «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову» такого змісту:
«Під час аудиту виконання бюджетних програм Національною академією наук України та її установами Держаудитслужба знайшла порушення у фінансовій діяльності Національного ботанічного саду ім. М.М.Гришка. 
Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди. За нею передбачено зведення житлових та нежитлових будівель, частку в яких мав отримати ботсад. 
6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду. Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн.
Варто зазначити, що Національний ботанічний сад ім. М.М. Гришка входить до природно-заповідного фонду України, є об`єктом комплексної охорони і належить до земель природного та історико-культурного призначення, які охороняються як національне надбання держави. 
Законом «Про природно-заповідний фонд України» (стаття 16) забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню заповідника, зокрема будівництво споруд, не пов`язаних з його функціонуванням. 
Нагадаємо, що Національна академія наук України передала приватним забудовникам у Києві 116 га державної землі. Станом на кінець 2023 року в активах НАНУ перебувало 458 земельних ділянок, залишковою вартістю 73,2 млрд грн.».
За твердження позивача інформація, що міститься у вищевказаній публікації, є недостовірною та такою, що шкодить діловій репутації Національного ботанічного саду в наступних фразах: 
«Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову»; 
«Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди»;
« 6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду»; 
«Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн».
Із метою досудового врегулювання спору Національним ботанічним садом було направлено до Державної аудиторської служби України лист-звернення від 30 січня 2025 року вих. №112/14-60 щодо спростування недостовірної інформації, викладеної у публікації під заголовком: «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову», а також запит про надання інформації від 30 січня 2025 року вих. №112/14-59 для підтвердження авторства публікації.
Листом від 05 лютого 2025 року № 000300-14/1579-2025 Державна аудиторська служба України повідомила, що зміст публікації сформовано на підставі довідки від 10 січня 2024 року №000300-20/1-і, складеної за результатами проведеного збору інформації в рамках державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм НАН України, та опубліковано відповідно до пункту 29 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1017. У разі незгоди з прийнятим рішенням Держаудитслужби запропоновано оскаржити його відповідно до вимог чинного законодавства.
У зв`язку з наведеним позивач у даній справі просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Національного ботанічного саду ім. М.М. Гришка Національної академії наук України інформацію, розміщену Державною аудиторською службою України 09.01.2025 о 10:00 на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264, а також 09.01.2025 о 10:05 на офіційній сторінці Державної аудиторської служби України в Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/ та 09.01.2025 о 10:10 в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061, в наступних фразах: «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову»; «Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди»; « 6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду»; «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн», а також зобов`язати Державну аудиторську службу України не пізніше семи днів з дня набрання рішенням суду в даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію про Національний ботанічний сад ім. М.М. Гришка Національної академії у спосіб, ідентичний способу її поширення та видалити недостовірну інформацію.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що стаття під назвою «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову», оприлюднена на офіційному вебсайті Держаудитслужби, ґрунтується на результатах державного фінансового аудиту, проведеного в Національній академії наук України відповідно до Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» та Порядку проведення Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм, затвердженого постановою Кабінету Міністрів країни від 10.08.2004 №1017, збору інформації в Ботанічному саду як підвідомчій установі, а також договору б/н від 05.10.2018, укладеного між керівництвом Ботанічного саду та Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент», численних додаткових угод до нього, які свідчать про фактичну передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» прав на будівництво житлових та нежитлових об`єктів на території природоохоронного об`єкта - ботанічного саду. При цьому вказує, що оприлюднена інформація є достовірною, підтверджена офіційними документами, має суспільне значення та оприлюднена в межах законних повноважень державного органу фінансового контролю, закріплених Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю», Законом України «Про інформацію» та Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Також, за твердженнями відповідача, позивачем не надано жодного документа, який підтверджував би, що поширена інформацію призвела до негативних наслідків чи завдала шкоди позивачеві, зі змісту поширеної інформації не вбачається, що така інформація ганьбить честь, гідність позивача чи завдає шкоди його діловій репутації.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Щодо оскарження позивачем та відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг позивача та відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у даній справі та відзивів на них, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із таких підстав.
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом статті 275 Цивільного кодексу України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту належать, наприклад, спростування недостовірної інформації (стаття 277 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до Глави 3 цього Кодексу.
За змістом частини 1 статті 201 Цивільного кодексу України ділова репутація належить до особистого немайнового блага, яке охороняється цивільним законодавством, а частина 2 статті 34 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) вказувала на те, що поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання, є дискредитацією суб`єкта господарювання.
Статтею 277 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Верховний Суд неодноразово та послідовно викладав правову позицію щодо юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист, зокрема, ділової репутації юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації.
Так, у пункті 6.12. постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20, зокрема, вказано, що: юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як:
а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;
б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;
в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності;
г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право (див. також п. 6.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі №904/4494/18).
Тобто, лише встановлення судом наявності всіх чотирьох елементів правопорушення в їх сукупності може мати наслідком притягнення відповідача до відповідальності за поширення недостовірної інформації, в той час як відсутність одного із елементів такого правопорушення свідчить про відсутність в діях відповідача складу такого правопорушення.
Зазначене відповідає правовим висновкам, наведеним у постановах Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №910/15148/17 та від 19.07.2018 у справі №910/5117/17.
Водночас, відповідно до частин 1 та 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому медіа з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08.07.1986 року зазначено, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.
У свою чергу, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.
Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
За змістом частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
У відповідності до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Виходячи із наведених правових норм, колегія суддів зазначає, що позивач у даному спорі в першу чергу повинен довести факт поширення інформації, яку він вважає недостовірною, відповідачем, а далі факт недостовірності такої інформації, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. 
Переглядаючи справу в апеляційному порядку та з`ясовуючи обставини поширення спірної інформації у розрізі заявлених позовних вимог, колегією суддів встановлено таке.
Визначення поняття інформації наведено в статті 1 Закону України «Про інформацію», відповідно до якої інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Відповідно до усталеної судової практики під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
У спірному випадку мова йде про інформацію щодо діяльності Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України, опубліковану відповідачем на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264, на офіційній сторінці Держаудитслужби в Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/ та на офіційній сторінці в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061.
Колегія суддів зазначає, що інформація, яка публікується через мережу Інтернет, орієнтована на необмежене коло осіб, відповідно є масовою інформацією. Інтернет-видання (веб-сайт) є засобом, призначеним для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації, а отже є засобом масової інформації.
Відповідаючи на питання, чи мало місце поширення інформації відповідачем у даному конкретному випадку, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 2004 року №1017 (далі - Порядок), державний фінансовий аудит виконання бюджетних програм (далі - аудит) - вид державного фінансового аудиту, спрямований на проведення аналізу і перевірки законності та ефективності управління і використання коштів державного та місцевих бюджетів під час виконання бюджетних програм, досягнення економії бюджетних коштів та їх цільового використання, досягнення результативних показників бюджетних програм, правильності ведення бухгалтерського обліку, достовірності фінансової та бюджетної звітності, функціонування системи внутрішнього контролю та стану внутрішнього аудиту.
Згідно з пунктом 6 Порядку під час проведення аудиту з метою дослідження гіпотез аудиту та отримання аудиторських доказів може здійснюватися збір інформації (отримання від учасника аудиту необхідних документів, інформації) такими способами:
за письмовим запитом органу Держаудитслужби;
державними аудиторами за місцезнаходженням учасника аудиту. Результати збору інформації (зокрема зустрічних звірок) таким способом відображаються в довідці, яка підписується державним аудитором та керівником учасника аудиту і додається до звіту.
Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку аудит проводиться згідно із затвердженим у встановленому порядку планом проведення заходів державного фінансового контролю, що розміщується на офіційному веб-сайті Держаудитслужби. Для проведення аудиту та/або збору інформації за місцезнаходженням учасника аудиту на кожного державного аудитора оформляється у двох примірниках направлення за встановленими Мінфіном зразками, яке підписує керівник органу Держаудитслужби.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з пунктами 6, 8 Порядку та на підставі направлення від 12.12.2023 №1658-НК, виданого головою ДАСУ Басалаєвою А.В., начальником відділу Власенко Оленою проведено збір інформації у Ботсаду в рамках державного фінансового аудиту виконання Національною академією наук України бюджетних програм за період з 01.01.2020 по 30.09.2023, який проводиться відповідно до пункту 1.1. Плану проведення заходів державного фінансового контролю ДАСУ за ІІІ квартал 2023 року. За результатами проведення збору інформації Держаудитслужбою складено довідку від 10.01.2024 №000300-20/1-і.
Пунктами 26-27 Порядку визначено, що об`єкт аудиту у строк, визначений у листі органу Держаудитслужби, зазначеному в пункті 26 цього Порядку, інформує орган Держаудитслужби про стан та результати розгляду пропозицій та рекомендацій, що містяться у звіті, заплановані та вжиті заходи, спосіб і результати впровадження пропозицій та рекомендацій. Орган Держаудитслужби проводить моніторинг стану врахування і результатів впровадження пропозицій та рекомендацій, що містяться у звіті. 
Керівник Держаудитслужби інформує Міністра фінансів про результати аудиту та/або стан врахування і результати впровадження пропозицій та рекомендацій об`єктом аудиту та приймає рішення про таке інформування заінтересованих органів та громадськості (пункт 29 Порядку).
Також відповідно до пункту 73 розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №803-р «Деякі питання запобігання корупції в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади», серед заходів щодо запобігання корупції в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади визначено такий: оприлюднення результатів державного фінансового контролю, що проводиться Держаудитслужбою, включаючи звіти про здійснені заходи державного фінансового контролю (аудиторські звіти), а також розміщення такої інформації, планів роботи на своєму офіційному веб-сайті у формі відкритих даних відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Як зазначає позивач, враховуючи результати проведеного державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм НАН України, ДАСУ надано Академії рекомендації та пропозиції, які містяться в аудиторському звіті від 19.04.2024 №000300-19/42 ДСК (у матеріалах справи відсутній), один примірник якого надано НАН України листом від 19.04.2024 №000300-19/43 ДСК.
Листом вих.№22/798-9 від 20.05.2024 НАН України повідомила ДАСУ про вжиття заходів, спрямованих на впровадження пропозицій, на підтвердження чого надано копію постанови Бюро Президії НАН України від 10.05.2024 №187, згідно з пунктом 15 якої Бюро Президії НАН України постановило Ботанічному саду переглянути та у встановленому законодавством порядку, за наявності підстав, розірвати чинний інвестиційний договір (том 1, а.с. 86-95).
ДАСУ наголошує, що НАН України та Ботсад обмежились лише формальним виконанням рекомендацій ДАСУ, що стало підставою для публікації останньою відповідно до пункту 29 Порядку №1017 інформаційного повідомлення під заголовком «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову».
Отже, колегія суддів приймає до уваги те, що відповідна публікація була здійснена відповідачем у межах наданих йому Порядком повноважень з інформування заінтересованих органів та громадськості про результати аудиту.
У свою чергу, оскільки така інформація була опублікована в мережі Інтернет, у розумінні статті 277 Цивільного кодексу України наявний такий елемент як «поширення інформації», тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб.
Зі змісту оприлюдненої відповідачем публікації вбачається, що поширена інформація безпосередньо стосується позивача - Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України.
Водночас, при вирішенні питання щодо наявності підстав вважати поширену відповідачем інформацію про позивача недостовірною, слід виходити з такого.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Оцінюючи інформацію, наведену в публікації під заголовком «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову», розміщеній Державною аудиторською службою України 09.01.2025 о 10:00 год на офіційному вебсайті Державної аудиторської служби України: https://dasu.gov.ua/ за посиланням: https://dasu.gov.ua/ua/news/5264, а також 09.01.2025 о 10:05 год на офіційній сторінці Державної аудиторської служби України в Facebook: https://www.facebook.com/DASU2016/ за посиланням https://www.facebook.com/share/p/15ziT9kwyb/ та 09.01.2025 о 10:10 год в месенджері Telegram: https://t.me/stateauditserviceofukraine за посиланням https://t.me/stateauditserviceofukraine/2061, про спростування якої подано позов у даній справі, колегія суддів зазначає, що така інформація є констатацією про певні події і обставини, а тому є фактичним твердженням, а не оціночним судженням особи розповсюджувача. 
Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, послався на те, що у спірній статті фактично висвітлено узагальнення результатів проведеного державного фінансового аудиту діяльності Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України, а відповідач у рамках даної справи намагається спростувати висновки, викладені контролюючим органом за результатом аналізу та перевірки фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання. 
Однак, на переконання місцевого господарського суду, певні судження контролюючого органу про певні факти є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки (в даному випадку - Довідці) не суперечить чинному законодавству. В свою чергу, в межах цієї справи суд не може надавати оцінку дотриманню фахівцями Держаудитслужби вимог законодавчих приписів під час проведення контрольного заходу, оскільки такі обставини є предметом публічно-правового спору між підконтрольною установою та органом державного фінансового контролю та виходять за межі спору цивільно-правового, який є предметом цього позову.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Дійсно, наведені відповідачем у публікації під заголовком: «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову» твердження сформульовані останнім за наслідками проведення аудиту виконання бюджетних програм Національною академією наук України та її установами, зокрема, Ботсадом, про що вказано у самій публікації.
Водночас, опубліковані твердження не є цитуванням інформації, відображеної у довідці від 10.01.2024 №000300-20/1-і збору інформації, а фактично є узагальненим відображенням контролюючим органом у засобах масової інформації ситуації, що склалася відносно Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України у світлі укладення 05.10.2018 договору з ТОВ «КСМ-Девелопмент».
Довідка збору інформації від 10.01.2024 за своєю суттю є службовим документом, який фіксує факт збору інформації відповідною службовою особою Держаудитслужби, містить відомості про певні обставини, встановлені під час збору інформації, і сама по собі ця довідка не створює для учасника аудиту прав чи обов`язків. Відповідно, така довідка не носить ознак рішення (нормативно-правового акту або правового акту індивідуальної дії), у зв`язку з чим у НБС відсутні правові підстави оскаржувати її в судовому порядку. 
Звіту ж ДАСУ від 19.04.2024 №000300-19/42-ДСК за результатами проведеного аудиту матеріали справи не містять, а згідно з інформацією, наведеною у листі Офісу Генерального прокурора від 20.05.2024 вих.№17/2/1-22848-23, адресованому ДАСУ, аудиторський звіт долучено до матеріалів кримінального провадження №42023000000000847 від 24.05.2023 за ч. 4 ст. 190, ч. 2 статті 364 КК України. При цьому наголошено на недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування вказаного кримінального провадження у відповідності до вимог статті 222 КПК України.
У свою чергу, колегія суддів наголошує, що позивач у позові не оспорює повноваження Держаудитслужби як державного органу фінансового контролю на проведення аудиту та збору інформації згідно з Порядком, а в рамках даного спору просить суд виключно оцінити достовірність інформації, розміщеної у публікації під заголовком: «Землю Національного Ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову».
Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт проведення державного фінансового контролю та наявність довідки збору інформації, аудиторського звіту, не звільняє відповідача від обов`язку поширювати достовірну, точну та невикривлену інформацію.
У випадку, коли поширене судження ґрунтується на посиланні на результати аудиту та створює уявлення про встановлення конкретних порушень та недоліків, воно підлягає перевірці на відповідність дійсності. Якщо ж такі відомості не відповідають результатам перевірки, фактичним обставинам, викладені без належного контексту або у викривленому вигляді, вони не можуть вважатися оціночними судженнями у розумінні законодавства, а є недостовірною інформацією, що підлягає спростуванню.
Отже, поширення відповідачем інформації у формі узагальнених висновків за результатами аудиту не виключає можливості її спростування, якщо така інформація фактично містить недостовірні відомості про діяльність позивача та порушує його ділову репутацію.
Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, оскільки об`єктом судової оцінки у розрізі заявлених предмету та підстав позову про спростування недостовірної інформації, є відповідність інформації, наведеної в публікації Держаудитслужби, фактичним обставинам справи та наявним доказам щодо діяльності Національного ботанічного саду, суд у межах даної справи має дослідити, чи є поширена відповідачем у публікації інформація достовірною щодо кожної з оспорюваних фраз: 
- «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову»; 
- «Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди»; 
- « 6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду»; 
- «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн». 
Колегія суддів зазначає, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації.
Щодо твердження «Землю Національного ботанічного саду в Києві попри заборону передали під житлову забудову», то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недостовірність поширеної інформації, задоволення позову в цій частині, та відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача з цього приводу із огляду на таке.
На підставі рішення Київської міської ради від 23.12.2003 №317/1192 «Про оформлення права користування земельними ділянками» Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) Національному ботанічному саду імені М.М. Гришка Національної Академії наук України видано Державний акт серія ЯЯ №392897 від 09.11.2005 на право постійного користування земельною ділянкою площею 129,8607 га, розташованою на вул. Тимірязєвській, 1 у Печерському районі м. Києва (цільове призначення - для експлуатації та обслуговування будівель і споруд ботанічного саду).
Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина 1 статті 92 Земельного кодексу України).
Отже, постійному користувачу земельної ділянки не належить право розпорядження останньою.
У пункті 7.2. Договору від 05.10.2018, укладеного між Національним ботанічним садом імені М.М. Гришка Національної Академії наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент», сторони погодили, що при реалізації даного договору право постійного землекористування на земельну ділянку залишається за Ботанічним садом, Земельна ділянка не є вкладом Ботанічного саду у діяльність по реалізації даного договору і укладення даного договору не припиняє права Ботанічного саду на земельну ділянку, що може бути здійснено лише у встановленому законодавством порядку.
Таким чином, саме по собі укладення зазначеного Договору не змінило правового режиму земельної ділянки, не припинило право постійного користування позивача нею.
18.02.2021 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 56734434 від 22.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:82:102:0060 площею 129,8607 га по вул. Тимірязєвській, 1 у м. Києві за Національним ботанічним садом імені М.М. Гришка Національної Академії наук України. Підстава для державної реєстрації: Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №392897 від 09.11.2005.
Станом на дату спірної публікації (09.01.2025) будь-які зміни в межах та правовому статусі земельної ділянки відсутні, остання продовжувала перебувати у позивача на праві постійного користування згідно з Державним актом серії ЯЯ №392897 від 09.11.2005.
Колегія суддів звертає увагу також на те, що формулювання «передали» у заголовку статті у наведеному контексті не відповідає дійсності з огляду на його правове значення. Так, дієслово доконаного виду «передали» вказує на завершений юридичний факт переходу права або фактичної передачі об`єкта, що передбачає настання відповідних правових наслідків (зміна права власності, користування земельною ділянкою).
Однак, станом на дату публікації відсутні докази фактичної передачі земельної ділянки у власність чи користування іншій особі для здійснення житлової забудови.
Отже, поширене відповідачем твердження про передачу землі Національного ботанічного саду в Києві під житлову забудову є таким, що не відповідає дійсності, оскільки не підтверджується належними та допустимими доказами настання відповідних правових наслідків.
Відповідне судження створює у його читача хибне уявлення про завершений факт передачі земельної ділянки та настання відповідних правових наслідків, які фактично на момент публікації відсутні.
Аналіз відповідачем в апеляційній скарзі положень статті 42 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, листа Президента НАН України від 31.05.2018 №16/391-40 не спростовує висновку про те, що поширене твердження у тому вигляді, в якому воно було оприлюднене, не відповідає дійсності.
Щодо твердження «Всупереч прямій законодавчій забороні земельна ділянка Національного ботанічного саду по вул. Садово-Ботанічній (кол. Тимірязівській), 1 у Києві стала предметом інвестиційної угоди», то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання такого твердження недостовірним та спростування та відхиляє доводи апеляційної скарги позивача з цього приводу із огляду на таке.
Позивач у своїй апеляційній скарзі, як і в позовній заяві наполягає на тому, що за своєю правовою природою Договір від 05.10.2018 є організаційною угодою загального характеру, що закріплює намір сторін щодо реконструкції об??єктів нерухомості на території Ботанічного саду.
Водночас, правова природа договору визначається з огляду на його дійсний зміст (а не назву договору).
Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.
Прямого визначення «інвестиційного договору» в Цивільному кодексі України немає, проте законодавство допускає укладення договорів, не передбачених окремо законом, якщо їх зміст відповідає загальним засадам права (частина перша статті 6 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 179 Господарського кодексу України (чинного станом на дату виникнення спірних правовідносин) майново-господарські зобов?язання, які виникають між суб?єктами господарювання або між суб?єктами господарювання і негосподарюючими суб?єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов?язаннями.
Укладений Договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект.
Такими цінностями у відповідності до частини 2 статті 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» можуть бути, зокрема, кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери (крім векселів), рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності), права користування землею, водою, ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права, інші цінності.
За змістом частин 1, 2 статті 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Інвестиційна діяльність провадиться на основі: інвестування, що здійснюється громадянами, недержавними підприємствами, господарськими асоціаціями, спілками і товариствами, а також громадськими і релігійними організаціями, іншими юридичними особами, заснованими на колективній власності.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права.
Договір від 05.10.2018, незважаючи на відсутність у його назві терміну «інвестиційна угода», за своїм змістом передбачає таке:
- внесення ТОВ «КСМ-Девелопмент» (Сторона 2 за Договором) власних ресурсів (робіт, товарів, коштів) (пункти 1.2., 3.2.1. та 3.2.2. Договору);
- визначає, що фінансування витрат для реалізації даного договору забезпечує ТОВ «КСМ-Девелопмент», а джерелами фінансування можуть бути як власні кошти останнього, так і залучені (пункти 4.1., 4.4. та 4.5. Договору);
- містить зобов?язання щодо реконструкції об?єктів, у том числі введення їх в експлуатацію (пункти 3.2.2., 3.2.3., 3.2.14. Договору);
- фіксує механізм отримання ТОВ «КСМ-Девелопмент» та Ботанічним садом майнових прав на об?єкти, створені на території Ботанічного саду (пункти 5.1.1., 5.1.2., 5.1.3., 5.1.4. Договору);
- передбачає передачу ТОВ «КСМ-Девелопмент» функцій замовника реконструкції об`єктів та доступ до земельної ділянки Ботанічного саду (пункти 3.1.1., 3.1.4., 3.2. Договору);
- визначає право ТОВ «КСМ-Девелопмент» застрахувати інвестиційні ризики (пункт 3.3.5. Договору).
Отже, по суті Договір від 05.10.2018 (без назви) передбачає інвестування в об`єкти, результатом якого є отримання нерухомості у власність у майбутньому, та виконує функцію інвестиційної угоди.
У контексті доводів апеляційної скарги позивача про те, що відповідачем не доведено, яку пряму законодавчу заборону порушив Ботсад шляхом підписання Договору 05.10.2018, то суд, дослідивши матеріали справи, зазначає таке.
Ботанічний сад здійснює свою діяльність на підставі статуту, затвердженого розпорядженням президії НАН України.
Так, відповідно до пунктів 1.6. статутів Ботанічного саду №405 від 31.08.2022 та №225 від 04.04.2024 Ботанічний сад створюється та діє з метою проведення наукових досліджень, спрямованих на отримання та використання нових знань у галузі біології та природничих наук, з інтродукції, акліматизації та селекції рослин; вивчення, збереження та збагачення різноманітності рослин, екологічного моніторингу та оптимізації біогеоценозів; ландшафтного проєктування та садово-паркового будівництва; підготовки висококваліфікованих наукових кадрів, задоволення соціальних, економічних і культурних потреб та інноваційного розвитку країни. Для Ботанічного саду наукова, науково-технічна та природоохоронна діяльність є основною.
Згідно з пунктами 1.7. як Статуту №405 від 31.08.2022, так і Статуту №225 від 04.04.2024, Ботанічний сад входить до складу природно-заповідного фонду відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» і має об`єкти, що становлять національне надбання, щодо яких встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання.
Відповідно до пунктів 1.8. зазначених статутів територія Ботанічного саду з усіма природними ресурсами становить 129,86 га землі і вилучена з господарського використання території міста Києва згідно зі статтею 31 Закону України «Про природно-заповідний фонд України». На цій території забороняється будь-яка діяльність, яка не пов?язана з виконанням покладених на Ботанічний сад завдань і загрожує збереженню колекцій флори. Згідно зі статтею 150 Земельного кодексу України земля Ботанічного саду належить до особливо цінних земель. Територія Ботанічного саду має загальнодержавне значення і використовується у науково-дослідних, природоохоронних та освітньо-виховних цілях.
Землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення згідно зі статтею 150 Земельного кодексу України відносяться до особливо цінних земель.
Колегія суддів враховує доводи відповідача з приводу того, що вжите у публікації формулювання «всупереч прямій законодавчій забороні» є узагальненим посиланням на норми природоохоронного та земельного законодавства.
Так, статтею 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. Встановлені частиною першою цієї статті основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.
Ботанічні сади створюються з метою збереження, вивчення, акліматизації, розмноження в спеціально створених умовах та ефективного господарського використання рідкісних і типових видів місцевої і світової флори шляхом створення, поповнення та збереження ботанічних колекцій, ведення наукової, навчальної і освітньої роботи (частина 1 статті 31 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»).
Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території ботанічних садів забороняється будь-яка діяльність, що не пов`язана з виконанням покладених на них завдань і загрожує збереженню колекцій флори.
За змістом частини 7 статті 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок державної та комунальної власності природно-заповідного фонду, внаслідок якої земельні ділянки виводяться із складу таких категорій, здійснюється за погодженням із Кабінетом Міністрів України.
Натомість, зміст Договору від 05.10.2018 свідчить про можливість оформлення права власності на приміщення ТОВ «КСМ-Девелопмент», має інші ознаки комерційного використання землі природно-заповідного фонду, яка не має безпосереднього зв`язку із науковою, науково-технічною та природоохоронною діяльністю Ботсаду.
Щодо тверджень позивача про відповідність Договору Проєкту організації території 2019 року, то, по-перше, Договір укладено у 2018 році, тобто до ухвалення відповідного Проєкту, а по-друге такий Проєкт не містить положень, які б прямо дозволяли укладення договорів про реконструкцію із подальшою передачею нерухомості, яка знаходиться на земельній ділянці Ботсаду, у приватну власність.
Отже, публікація ДАСУ містить обґрунтовану оцінку дій позивача, а формулювання про порушення законодавчої заборони є точним за змістом, позаяк стосується порушення правого режиму земель природно-заповідного фонду.
Щодо твердження « 6 років забудовник не міг реалізувати угоду саме через особливий режим охорони території Національного ботанічного саду», то колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання такого твердження недостовірним та спростування поширеної інформації й відхиляє доводи апеляційної скарги позивача з цього приводу із огляду на таке.
Відповідно до пункту 12.1. Договору від 05.10.2018 він набуває чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до повного завершення реконструкції об`єктів та виконання сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.
Позивач посилається на відсутність підписаного Додатка 1 до Договору від 05.10.2018, не визначення технічного завдання, неподання проектної документації тощо як доказ того, що договір не був реалізований, і є лише декларацією про наміри.
Однак, така позиція не відповідає фактичним обставинам, встановленим у ході аудиту та документально зафіксованим у довідці збору інформації від 10.01.2024, підписаній директоркою Ботсаду.
Так, низкою додаткових угод до Договору сторони підтвердили реалізацію зобов`язань за Договором, зокрема, отримання від ТОВ «КСМ-Девелопмент» певних робіт, товарів, коштів, що не заперечується самим позивачем (позивач заперечує лише загальну суму та форму надання коштів ).
Посилання позивача на те, що не було укладено договору про передачу функцій замовника реконструкції, не має вирішального значення, адже Договір вже передбачає прийняття ТОВ «КСМ-Девелопмент» функцій замовника будівництва на всіх етапах його реалізації.
При цьому суд приймає до уваги те, що термін «забудовник» вжито у публікації ДАСУ не як термін законодавчого визначення, а як загальновживане позначення сторони, що планує здійснення будівництва/реконструкції (інвестора, замовника будівництва). 
Отже, твердження про неможливість реалізації угоди протягом шести років через особливий режим охорони Ботсаду підтверджується низкою об`єктивних обставин, зокрема, відсутністю затвердженої проєктної документації та дозвільних документів на будівництво, правовим режимом земель Ботанічного саду як особливо цінних земель природно-заповідного фонду.
Щодо твердження «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн», то місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на його підтвердження, а саме щодо отримання позивачем готівки. Таким чином, дане твердження не відповідає дійсності.
Відповідач не погоджується з таким висновком суду, зазначаючи, що ДАСУ не використовувала термін «готівкові кошти» як юридичну категорію, а лише зазначила факт отримання коштів, не вказуючи їх форми. За твердженнями відповідача некоректно вжите у тексті публікації слово «готівка» не є свідомим викривленням фактів, а радше редакційним спрощенням, що не змінює суті викладеної публікації.
Оцінивши вказані доводи скаржника, колегія суддів наголошує, що використання у публікації формулювання «отримала від інвестора готівку» не може розцінюватися як допустиме «редакційне спрощення», оскільки термін «готівка» має чітке змістовне навантаження та означає конкретну форму грошових коштів - готівкові кошти, отримані поза безготівковими розрахунками. Така конкретизація істотно впливає на сприйняття інформації, зокрема створює уявлення про фактичне надходження саме готівкових коштів до установи.
Водночас, як встановлено судом, жодних належних та допустимих доказів отримання позивачем саме готівкових коштів не надано, а отже факт отримання «готівки» не мав місця. Дана обставина визнається самим відповідачем, який стверджує, що використання такого формулювання є лише стилістичним узагальненням.
За таких обставин поширення інформації про отримання готівки є не неточністю у формулюванні, а повідомленням про обставину, яка в дійсності не існувала.
Посилання відповідача на те, що ДАСУ не конкретизувала форму коштів, не змінює суті порушення, оскільки саме відповідач, як автор публікації, самостійно надав цій інформації конкретного змісту, який не підтверджений жодними доказами. Таким чином, відповідач не лише інтерпретував джерело, а фактично доповнив його новою обставиною - отриманням готівки, яка не відповідає дійсності.
Отже, доводи відповідача не спростовують встановленого судом першої інстанції факту недостовірності поширеної інформації, а навпаки підтверджують її викривлений характер.
Колегія суддів зазначає, що позивач також наголошував на тому, що про недостовірність відповідного твердження свідчить і те, що відсутні докази на підтвердження отримання Ботсадом ґрунту, а загалом матеріалами аудиту підтверджено перерахування Ботсаду коштів у безготівковій формі в загальному розмірі 2 000 000,00 грн та поставку товару, надання робіт (послуг) на суму 434 520,37 грн, що не відповідає сумі 2,6 млн. грн, яка зазначена у публікації.
Місцевий господарський суд, ухвалюючи рішення, не надав оцінки вказаним доводам позивача.
При цьому доводи відзиву відповідача на апеляційну скаргу позивача про те, що Ботсад в апеляційній скарзі фактично просить включити нову підставу, яка не була предметом розгляду у першій інстанції, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки зміст позовної заяви свідчить про те, що відповідні обставини були покладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог (сторінка 16 позовної заяви).
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи позивача з цього приводу та заперечення відповідача на них, зазначає таке.
Між позивачем та ТОВ «КСМ-Девелопмент» було підписано такі додаткові угоди до Договору від 05.10.2018:
- додаткова угода №1 від 06.03.2019 (виконання робіт з благоустрою території центрального входу Національного ботанічного саду на суму 335 502,37 грн);
- додаткова угода №2 від 03.06.2019 (замовлення товару: ґрунт торф натуральний, ґрунт торф нейтральний, ґрунт субстрат універсальний на загальну суму 171 180,00 грн); 
- додаткова угода №3 від 03.03.2020 (обстеження технічного стану будівлі лабораторного корпусу №1 на суму 84 882,00 грн);
- додаткова угода б/н від 29.09.2020 (замовлення цибулин тюльпана на загальну суму 68 970,00 грн); 
- додаткова угода б/н від 27.10.2020 (переказ грошової суми - 500 000,00 грн); 
- додаткова угода б/н від 03.11.2020 (переказ грошової суми - 500 000,00 грн); 
- додаткова угода б/н від 08.12.2020 (переказ грошової суми - 500 000,00 грн); 
- додаткова угода б/н від 05.10.2022 (повірка приладу обліку теплової енергії на суму 30 048,00 грн). 
Зазначена інформація відображена у довідці про збір інформації ДАСУ та підтверджується матеріалами справи.
Роботи за додатковою угодою №1 на суму 335 502,37 грн були виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» у серпні 2019 року, що підтверджується Актом приймання-виконання будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), підписаних сторонами 06.08.2019. 
Відповідно до виписки по рахунку Національного ботанічного саду № НОМЕР_1 , відкритого в Держказначействі, за 18.12.2020 (т. 1, а.с. 201 зворот) Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» на підставі додаткової угоди від 03.11.2020 здійснило платіж на користь Ботанічного саду у розмірі 500 000,00 грн. 
Згідно з випискою по рахунку НБС № НОМЕР_1 , відкритого в Держказначействі, за 26.11.2020 (т.1, а.с.200) Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» на підставі додаткової угоди від 03.11.2020 здійснило платіж на користь Ботанічного саду у розмірі 500 000,00 грн. 
Відповідно до виписки по рахунку Національного ботанічного саду № НОМЕР_1 , відкритого в Держказначействі, за 11.11.2020 (т.1, а.с. 202) Товариство з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» на підставі додаткової угоди від 27.10.2020 здійснило платіж на користь Ботанічного саду у розмірі 500 000,00 грн. 
Згідно з випискою по рахунку Національного ботанічного саду № НОМЕР_1 , відкритого в Держказначействі, за 29.12.2020 (т.1, а.с. 201) Товариством з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» на підставі додаткової угоди від 18.12.2020 здійснено платіж на користь Ботанічного саду у розмірі 500 000,00 грн.
Національний ботанічний сад замовив у Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Девелопмент» цибулини тюльпанів у кількості 9500 шт. на суму 68 970,00 грн, які НБС отримав 05.10.2018 відповідно до Акту приймання-передачі від 05.10.2020
Роботи з повірки приладу обліку тепла на загальну суму 30 048,00 грн прийняті Національним ботанічним садом 01.11.2022 відповідно до Акту приймання-передачі. 
Первинні бухгалтерські документи (видаткова накладна, акт приймання-передачі, документи щодо оприбуткування та використання) на підтвердження поставки ґрунту (торфу та субстрату) позивачу вартістю 171 180,00 грн на виконання додаткової угоди №2 від 03.06.2019, а також про надання позивачу послуг з обстеження технічного стану будівлі лабораторного корпусу №1 на суму 84 882,00 грн на виконання додаткової угоди №3 від 03.03.2020 відсутні, про що зазначено і в самій довідці про збір інформації.
Таким чином, позивач обґрунтовано зазначає про недостовірність поширеної відповідачем інформації стосовно загальної суми 2,6 млн грн, адже відсутні належні та допустимі докази на підтвердження отримання Ботсадом ґрунту, а загалом наявними матеріалами підтверджено перерахування Ботсаду коштів у безготівковій формі в загальному розмірі 2 000 000,00 грн та поставку товару, надання робіт (послуг) на суму 434 520,37 грн.
Доводи відповідача про те, що замовлення та поставка Ботсаду ґрунту (торфу та субстрату) вартістю 171 180,00 грн підтверджується інформацією, наданою директоркою Ботсаду Заіменко Н.В. у рамках збору інформації ДАСУ, оцінюються судом критично, оскільки факт здійснення господарської операції повинен бути підтверджений первинними бухгалтерськими документами, а не поясненнями директора.
Враховуючи зазначене у сукупності та положення статті 277 Цивільного кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про спростування як недостовірної інформації, поширеної у формі твердження «Водночас за цей час установа отримала від інвестора готівку, послуги та інші товари (зокрема цибулини тюльпанів та ґрунт) на 2,6 млн грн».
З огляду на зазначене, позовні вимоги у даній справі підлягають частковому задоволенню, однак із підстав, наведених у мотивувальній частині даної постанови.
У свою чергу, оскільки наведені судом першої інстанції мотиви відмови у задоволенні частини позовних вимог не призвели до прийняття судом першої інстанції неправильного по суті судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг у даній справі.
Доводи апеляційної скарги позивача, які зводяться до прохання доповнити зміст мотивувальної частини судового рішення не свідчать про наявність визначених статтею 277 Господарського процесуального кодексу України підстав для зміни такого рішення, оскільки норми господарського процесуального права не покладають на суд обов`язок викладати зміст мотивувальної частини судового рішення виключно у бажаній для однієї зі сторін редакції.
Щодо оскарження сторонами додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25.
Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (частина 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин, помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Зміст цієї норми може тлумачитися розширено, зокрема як те, що детальний опис робіт (наданих послуг) може міститися як в окремо оформленому документі, поданому стороною до суду, так і в інших наданих стороною доказах. Подання стороною доказів, що містять у собі детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, є таким, що відповідає положенням частин 2 та 3 статті 126 та частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких сторони мають подати суду докази в підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру.
Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 19.11.2021 у справі №910/4317/21.
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, колегія суддів наголошує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №910/353/19.
Судом установлено, що у позовній заяві Національний ботанічний сад імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України навів попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, вказавши, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн та зазначив, що відповідні докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Після ухвалення судом першої інстанції 07.08.2025 основного судового рішення позивач 12.08.2025 (що підтверджується накладною про відправку заяви кур`єрською службою Київ кур`єр плюс), тобто у строк, встановлений частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, направив до Господарського суду міста Києва заяву про стягнення/розподіл судових витрат, відповідно до якої просив суд прийняти додаткове рішення та стягнути з Державної аудиторської служби України 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідна заява надійшла до суду 18.08.2025.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в сумі 40 000,00 грн позивачем до матеріалів справи надані копії договору про надання правової допомоги від 31.03.2025 №31-03-2025, укладеного між Національним ботанічним садом імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України та адвокатом Кузьмич Тетяною Євгенівною, договору про надання послуг (правової допомоги) від 31.03.2025 №31-03/2025, укладеного між позивачем та адвокатом Ситніком Володимиром Олександровичем, партнерського договору про сумісне надання правової допомоги від 31.03.2025 №31/03/2025, укладеного між адвокатом Кузьмич Тетяною Євгенівною та адвокатом Ситніком Володимиром Олександровичем, акту приймання-передачі юридичних послуг (правової допомоги) від 17.04.2025 №17/04-25, акту приймання-передачі юридичних послуг (правової допомоги) від 12.08.2025 №12/08-25 та детального опису робіт (наданих послуг), банківської виписки AT «Укрсиббанк» за 30.04.2025.
Із наданих позивачем доказів судом установлено, що 31.03.2025 між Національним ботанічним садом імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України (клієнт або замовник) та адвокатом Кузьмич Тетяною Євгенівною укладено Договір про надання правової допомоги №31-03-2025, відповідно до пункту 1.1. якого замовник замовляє, а виконавець надає послуги (правову допомогу) із комплексного правового супроводу питання, пов`язаного із супроводом справи про захист ділової репутації, спростування та видалення недостовірної інформації, відповідачем у якій виступає ДАСУ, в Господарському суді міста Києва.
Вартість правової допомоги, яка є предметом цього договору (гонорар адвоката) складає 40 000,00 грн без ПДВ (пункт 4.1. Договору №31-03-2025).
За змістом пунктів 4.2., 4.3. Договору №31-03-2025 правова допомога вважається наданою після складання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст, обсяг наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, а також додаткові витрати, які були понесені виконавцем понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце).
31.03.2025 між адвокатом Кузьмич Тетяною Євгенівною та адвокатом Ситніком Володимиром Олександровичем укладено партнерський договір про сумісне надання правової допомоги від 31.03.2025 №31/03/2025, згідно з пунктом 1.1. якого його сторони дійшли згоди про сумісне виконання доручень клієнта в рамках надання правової допомоги із комплексного правового супроводу питання, пов`язаного із супроводом справи про захист ділової репутації, спростування та видалення недостовірної інформації, відповідачем у якій виступає ДАСУ, в Господарському суді міста Києва.
Також 31.03.2025 між позивачем та адвокатом Ситніком Володимиром Олександровичем було укладено Договір про надання послуг (правової допомоги) №31-03/2025, згідно з пунктом 1.1. якого клієнт замовляє, а адвокат надає послуги (правову допомогу) із комплексного супроводу питання, пов`язаного із супроводом справи про захист ділової репутації, спростування та видалення недостовірної інформації, відповідачем у якій виступає ДАСУ, в Господарському суді міста Києва.
Цей Договір укладений з урахуванням партнерського договору №31/03+2025 від 31.03.2025 між адвокатом Кузьмич Т.Є. та адвокатом Ситніком В.О. (пункт 1.2. Договору №31-03/2025).
За змістом пунктів 3.1.-3.3. Договору №31-03/2025 вартість наданої клієнту адвокатом правової допомоги виключена у вартість правової допомоги, що визначена п. 4.1. Договору про надання правової допомоги №31-03-2025 від 31.03.2025, укладеного з адвокатом Кузьмич Т.Є.. За цим Договором клієнта не виникає додаткових обов`язків по оплаті адвокату правової допомоги, не визначених Договором №31-03-2025 від 31.03.2025. Оплата за сумісно надану правову допомогу здійснюється клієнтом виключно на умовах, визначених Договором №31-03-2025 від 31.03.2025.
17.04.2025 між адвокатом Кузьмич Т.Є. та позивачем підписано акт приймання-передачі юридичних послуг (правової допомоги) №17/04-25 на суму 20 000,00 грн.
12.08.2025 між адвокатом Кузьмич Т.Є. та позивачем підписано акт приймання-передачі юридичних послуг (правової допомоги) №12/08-25 на суму 20 000,00 грн.
Також до матеріалів справи долучено детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 40 000,00 грн.
Із указаних документів вбачається, що виконавець надав, а замовнику отримав такі юридичні послуги за Договором у межах розгляду судової справи №910/4261/25 у Господарському суді міста Києва:
- надання усної консультації з питань можливих способів захисту порушених прав клієнта, підстав для захисту ділової репутації та спростування недостовірної інформації в судовому порядку;
- підготовка та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви про захист ділової репутації, спростування та видалення недостовірної інформації;
- участь адвоката у підготовчому судовому засіданні 12.05.2025;
- підготовка та подання відповіді на відзив;
- участь адвоката у підготовчому судовому засіданні 09.06.2025;
- підготовка та подання додаткових пояснень у справі;
- участь адвоката у підготовчому судовому засіданні 30.06.2025;
- участь адвоката у підготовчому судовому засіданні 24.07.2025;
- участь адвоката у судовому засіданні з розгляду справи по суті 07.08.2025.
Позивачу для оплати по Договору були виставлені рахунки №24 від 17.04.2024 на суму 20 000,00 грн та №56 від 12.08.2025 на суму 20 000,00 грн.
30.04.2025 позивачем було оплачено рахунок №24 від 17.04.2024 на суму 20 000,00 грн. 
Переліченими документами підтверджується факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в загальній сумі 40 000,00 грн.
При цьому, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України). 
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, висновки якої враховуються судом згідно частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.
Отже, відсутність станом на дату подання заяви про розподіл витрат на правничу допомогу оплати решти суми в розмірі 20 000,00 грн не впливає на наявність або відсутність підстав для їх розподілу між сторонами.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги у даній справі були задоволені судом частково (щодо визнання недостовірними та зобов`язання відповідача спростувати й видалити два із чотирьох опублікованих тверджень) й суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та правильність таких висновків місцевого господарського суду, то судові витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що і було, попри твердження відповідача в апеляційній скарзі, враховано Господарським судом міста Києва при ухваленні додаткового судового рішення. Так, суд в оскаржуваному рішенні зазначив, зокрема «…та враховуючи часткове задоволення позовних вимог…».
Також, як уже наголошувалось, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на послуги адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Подані позивачем документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Відповідні докази згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач до суду першої інстанції заяв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавав. 
У свою чергу, відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що заявлені витрати у сумі 40 000,00 грн, як і присуджені судом до стягнення 20 000,00 грн, є завищеними з огляду на предмет спору та обсяг підготовлених процесуальних документів.
Такі доводи ДАСУ судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки відповідач в апеляційній скарзі узагальнено вказує на те, що розмір судових витрат є необґрунтованим, завищеним та таким, що не відповідає співмірності та розумності. При цьому відповідач не наводить власної позиції щодо обґрунтованої, на його думку, суми понесених позивачем витрат на правову допомогу, яка є розумною та виправданою.
При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути як підставою для відмови в задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат, так і підставою для їх зменшення. 
Відповідач не надає доказів на підтвердження невідповідності присудженої до стягнення з нього судом першої інстанції суми (20 000,00 грн) критеріям співмірності, дійсної необхідності.
Підсумовуючи викладене, доводи відповідача щодо безпідставності стягнення з нього витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн (із 40 000,00 грн заявлених позивачем), покладені в обґрунтування його апеляційної скарги, є безпідставними. 
Стосовно ж апеляційної скарги позивача на додаткове рішення суду, то його доводи обґрунтовані тим, що дане рішення є похідним від основного й у разі скасування його судом апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення рішення про їх задоволення в повному обсязі, перегляду підлягатиме і похідне судове рішення про розподіл витрат на правничу допомогу. 
Однак, як уже зазначалося, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість основного рішення суду першої інстанції в даній справі про часткове задоволення позову та відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг позивача та відповідача, відповідно, відсутні підстави для скасування чи зміни додаткового рішення суду з огляду на доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).
Доводи апеляційних скарг Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову в даній справі, а також про покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення та додаткове рішення суду у даній справі підлягають залишенню без змін, апеляційні скарги Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Судовий збір за подання апеляційних скарг на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 покласти на Державну аудиторську службу України та Національний ботанічний сад імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України відповідно.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України та Національного ботанічного саду імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 залишити без змін.
Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2025 у справі №910/4261/25 залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційних скарг на рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/4261/25 покласти на Державну аудиторську службу України та Національний ботанічний сад імені М.М. Гришка Національної Академії Наук України.
Матеріали справи №910/4261/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.04.2026 після повернення суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І. з відрядження. 

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська 

Судді А.І. Тищенко

А.О. Мальченко