Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року Справа№200/9139/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 
до відповідача 1: Головного управління національної поліції в Донецькій області в особі Покровського районного управління поліції
до відповідача 2: Покровського районного управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області
про визнання незаконною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Донецькій області в особі Покровського районного управління поліції про:
- визнання незаконною відмову Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області від 31.10.2025 року вихідний номер 17222/306/02-2025, якою адвокату ОСОБА_1 відмовлено в наданні відповіді на адвокатський запит від 26.10.2025 року № 760;
- зобов`язання Покровське районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області надати адвокату Туманову Сергію Геннадійовичу відповідь по суті адвокатського запиту № 760 від 26.10.2025 року, а саме повідомити в яких кримінальних провадженнях (прошу зазначити номери) станом на 08.06.2025 року був включений слідчий ОСОБА_2 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26.10.2025 звернувся до відповідача з адвокатським запитом № 760 наступного змісту: «В зв`язку з наданням правової допомоги ОСОБА_3 прошу повідомити: В яких кримінальних провадженнях (прошу зазначити номери) станом на 08.06.2025 року був включений слідчий ОСОБА_2 ».
01.11.2025 отримав відповідь від 31.10.2025 року вихідний номер 17222/306/02-2025, якою в наданні інформації по суті запиту було відмовлено. 
Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач не погодившись з доводами позивача, викладеними у позовній заяві надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
26.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області із адвокатським запитом за вих № 760 від 26.10.2025 в інтересах ОСОБА_3 з проханням надати інформацію: в яких кримінальних провадженнях (із зазначенням номерів) станом на 08.06.2025 був включений слідчий Мельничин Д.В. 
31.10.2025 за вих. № 17222/306/02-2025 позивачу була надана відповідь на запит в установленому порядку, якою в наданні інформації по суті запиту адвокату було Документ відмовлено.
У адвокатському запиті за вих. 760 від 26.10.2025 ОСОБА_1 не зазначає, в якій справі (кримінальному провадженні) або у зв`язку з чим останнім надається правова допомога його клієнту ОСОБА_3 . Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, Туманов С.Г. є захисником обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 12025053230000139, обвинувальний акт за яким перебуває у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра (справа № 199/10656/25). Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 5076-VІ, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. 
Статтею 20 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі – Закон № 2657-XII) унормовано, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом. Згідно із положеннями статті 21 Закону № 2657-XII, інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. 
До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості: 
1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту; 
2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей; 
3) про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення; 
4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов`язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932-1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими особами, які брали участь або сприяли реалізації російської імперської політики, представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів; 
5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб; 
5-1) щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону; 
5-2) про використання публічних коштів розпорядниками та одержувачами коштів державного і місцевих бюджетів, суб`єктами господарювання державної і комунальної власності, органами Пенсійного фонду та Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону; 
6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. КПК України регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи. 
Тому доступ учасників кримінального провадження до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового розслідування, забезпечується в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. 
Інші особи, які не є учасниками кримінального провадження, можуть реалізувати своє право на отримання відповідної інформації за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 222 КПК України. 
Відтак інформація, що містить таємницю досудового розслідування, може бути отримана виключно в порядку, визначеному КПК України. 
До того ж, внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є юридичним фактом, з яким процесуальний закон пов`язує початок досудового розслідування. 
Ці правовідносини регулює, зокрема, КПК України та підзаконні акти, видані на підставі та на його виконання. 
Тому отримувати доступ до інформації, яка здобута чи створюється у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування можна з дотриманням вимог спеціального для цих правовідносин законодавства.
Згідно з частинами 1- 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація (зокрема містить таємницю досудового розслідування ст. 8 Закону); службова інформація. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше. 
Отже, резюмуючи, правові підстави для визнання незаконною відмови Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 31.10.2025 року вихідний номер 17222/306/02-2025, якою адвокату Туманову Сергію Геннадійовичу відмовлено в наданні відповіді на адвокатський запит від 26.10.2025 року № 760 та зобов`язання надати адвокату відповідь по суті запиту № 760, а саме повідомити в яких кримінальних провадженнях станом на 08.06.2025 року був включений слідчий Мельничин Д.В. – відсутні.
Позивач надав відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримав.
Ухвалою суду від 13.02.2026 залучено до участі у справі у якості другого відповідача Покровське районне управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Другий відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, надав до суду відзив на позовну заяву, мотивований наступним.
Статтями 20 та 24 Закону № 5076-VІ передбачено право адвоката звертатись із адвокатськими запитами, у т.ч. щодо отримання копій документів, до: органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб; підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
При цьому, Закон визначає адвокатський запит як письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
У адвокатському запиті за вих. 760 від 26.10.2025 Туманов С.Г. не зазначає, в якій справі (кримінальному провадженні) або у зв`язку з чим останнім надається правова допомога його клієнту ОСОБА_3 . 
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, Туманов С.Г. є захисником обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 12025053230000139, обвинувальний акт за яким перебуває у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра (справа № 199/10656/25). 
Статтею 20 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-XII (далі – Закон № 2657-XII) унормовано, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до
інформації з обмеженим доступом.
Згідно із положеннями статті 21 Закону № 2657-XII, інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.
До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені такі відомості:
1) про стан довкілля, якість харчових продуктів і предметів побуту;
2) про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні ситуації, що сталися або можуть статися і загрожують безпеці людей;
3) про стан здоров`я населення, його життєвий рівень, включаючи харчування, одяг, житло, медичне обслуговування та соціальне забезпечення, а також про соціально-демографічні показники, стан правопорядку, освіти і культури населення;
4) про факти порушення прав і свобод людини, включаючи інформацію, що міститься в архівних документах колишніх радянських органів державної безпеки, пов`язаних з політичними репресіями, Голодомором 1932-1933 років в Україні та іншими злочинами, вчиненими особами, які брали участь або сприяли реалізації російської імперської політики, представниками комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів;
5) про незаконні дії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб;
5-1) щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону;
5-2) про використання публічних коштів розпорядниками та одержувачами коштів державного і місцевих бюджетів, суб`єктами господарювання державної і комунальної власності, органами Пенсійного фонду та Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону;
6) інші відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
КПК України регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників кримінального провадження з інформацією, створеною (одержаною) у ході досудового розслідування та судового провадження відповідної кримінальної справи.
Тому доступ учасників кримінального провадження до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового розслідування, забезпечується в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.
Інші особи, які не є учасниками кримінального провадження, можуть реалізувати своє право на отримання відповідної інформації за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 222 КПК України.
Відтак інформація, що містить таємницю досудового розслідування, може бути отримана виключно в порядку, визначеному КПК України.
Резюмуючи, правові підстави для визнання незаконною відмови Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 31.10.2025 року вихідний номер 17222/306/02-2025, якою адвокату Туманову Сергію Геннадійовичу відмовлено в наданні відповіді на адвокатський запит від 26.10.2025 року № 760 та зобов`язання надати адвокату відповідь по суті запиту № 760, а саме повідомити в яких кримінальних провадженнях станом на 08.06.2025 року був включений слідчий Мельничин Д.В. – відсутні.
Вказав, що не є належним відповідачем у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
26 жовтня 2025 року позивач звернувся до Покровського районного управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області із адвокатським запитом № 760.
31.10.2025 Покровське районне управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області надало позивачу відповідь на вказаний запит листом № 17222/306/02-2025, якою відмовлено у наданні відповіді на запит у зв`язку із тим, що запитувана інформація містить обмежений доступ.
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно зі ст. 5 Закону України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес, унормований Законом України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації».
Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно із ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Частиною 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. 
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно із статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 9 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція здійснює свою діяльність на засадах відкритості та прозорості в межах, визначених Конституцією та законами України.
Поліція забезпечує доступ до публічної інформації, володільцем якої вона є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законом.
Отже, з урахуванням наведеного, суд зазначає, що Покровський РУП ГУНП в Донецькій області забезпечує доступ до публічної інформації, розпорядником якої він є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законом.
Так, у листі від 31.10.2025 № 17222/306/02-2025 розпорядник інформації обмежився лише посиланням на статтю 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не зазначивши критерії, за якими запитувана позивачем інформація віднесена до інформації з обмеженим доступом.
Суд наголошує, що обов`язок розпорядника інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію на запит імперативно встановлений п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI і належним виконанням такого обов`язку відповідачем у спірній ситуації є надання позивачу запитуваної інформації або ж обґрунтування неможливості її надання.
Крім того, суд звертає увагу, що всупереч приписам ч. 4 ст. 22 Закону №2939-VI у листі від 31.10.2025 № 17222/306/02-2025 не вказано порядок її оскарження.
Наведені відповідачем у відзиві аргументи суд до уваги не приймає, оскільки такі пояснення не було наведено в оскаржуваній відповіді.
Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.
Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Щодо належного відповідача у справі.
Як встановлено судом з матеріалів справи, спірну у цій справі відповідь було надано саме другим відповідачем.
Повноваження другого відповідача щодо надання спірної відповіді не є спірними у цій справі.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
З наведеного слідує, що саме другий відповідач є належним відповідачем у справі.
Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом:
- визнання протиправною відмову Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 31.10.2025 вихідний номер 17222/306/02-2025, якою адвокату ОСОБА_1 відмовлено в наданні відповіді на адвокатський запит від 26.10.2025 № 760;
- зобов`язання Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 від 26.10.2025 № 760 та надати відповідь з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Вказаний спосіб є належним та достатнім для відновлення порушених прав позивача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що підставою звернення до суду стало протиправне рішення відповідача, а також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в розмірі 968,96 грн.
Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Донецькій області, Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконною відмову, зобов`язання вчинити певні дії– задовольнити.
Визнати протиправною відмову Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області від 31.10.2025 вихідний номер 17222/306/02-2025, якою адвокату ОСОБА_1 відмовлено в наданні відповіді на адвокатський запит від 26.10.2025 № 760;
Зобов`язати Покровське районне управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Мандрика, буд. 7) повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 26.10.2025 № 760 та надати відповідь з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області (місцезнаходження: 85302, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Мандрика, буд. 7) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Повний текст рішення складено та підписано 27 лютого 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя В.В. Олішевська