Справа № 522/1974/26-Е
Провадження № 2-о/522/256/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання – Навроцької Є.І., 
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, 
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м.Одеси 13.02.2026 року через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1998 року № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1998 року № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на праві спільної часткової власності належить 1/4 частка квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Інші частки квартири належать: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках. Зазначене право власності було зареєстровано 27 травня 1998 року у ОМБТІ та РОН за « ОСОБА_2 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 » (російською мовою). Реєстраційний запис зроблено за реєстровим номером 105 у реєстровій книзі 285 пр на сторінці 22. Для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно заявник звернувся до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради з документами, підтверджуючими особу та правовстановлюючими документами на зазначену квартиру. Однак, 22 січня 2026 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 82968198 від 22 січня 2026 року, в якому було зазначено, що під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема, його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав. Заявником ОСОБА_1 було подано заяву щодо виникнення права власності (спільна часткова форма власності) на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та надано свідоцтво про право власності на квартиру від 10.02.1998 року №13-2975, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Проте, відповідно до вищевказаного свідоцтва про право власності, суб`єктом права серед інших є ОСОБА_9 (після шлюбу ОСОБА_10 ). Таким чином, заявнику було відмовлено в проведенні реєстраційних дій за вищезазначеними обставинами, а саме, її ім`я, яке зазначене у свідоцтві про право власності від 10.02.1998 року №13-2975, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів «Кристина» не збігається з ім`ям, яке зазначене в паспорті громадянки України « ОСОБА_11 », у зв`язку з чим вона звернулась з даною заявою до суду.
Матеріали заяви суддя отримала 16.02.2026 року.

Ухвалою суду від 18.02.2026 року заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Недоліки заяви були усунуті 25.02.2026 року та 26.02.2026 надано суду заяву в новій редакції.
Заяву про усунення недоліків та уточнену заяву суддя отримала 26.02.2026року та 27.02.2026 року.
Ухвалою суду від 06.03.2026 року у справі відкрито провадження у порядку окремного провадження та призначено судове засіданні на 31.03.2026 року.
У судове засідання 31.03.2026 року учасники не з`явилися, були належним чином повідомлені. В матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про розгляд справи за їх відсутності. Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської радипро причини неявки суд не повідомило.
Також до суду 18.03.2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 665,60 грн.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебування судді Домусчі Л.В. у відпустці з 06.04.2026 року по 10.04.2026 року датою складення судового рішення є 13.04.2026 року.
Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Із матеріалів справи судом встановлено, що 10.02.1998 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло, в якому зазначено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,  ОСОБА_9  в рівних частках. Зазначене свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 10.02.1998 року № 114016, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 13-2975.
Зазначене право власності було зареєстровано 27 травня 1998 року у КП «ОМБТІ та РОН» за « ОСОБА_2 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 » (російською мовою). Реєстраційний запис зроблено за реєстровим номером 105 у реєстровій книзі 285 пр на сторінці 22.
Таким чином, 27.05.1998 року право власності на зазначену квартиру зареєстрованого за  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (російською мовою: ОСОБА_2 , ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.02.1998 року в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за номером 285 пр. стр. 22 реєстр № 105.
Для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно заявник звернувся до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради з документами, підтверджуючими особу та правовстановлюючими документами на зазначену квартиру. Однак, 22 січня 2026 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 82968198 від 22 січня 2026 року, в якому було зазначено, що під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема, його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав. Заявником ОСОБА_1 було подано заяву щодо виникнення права власності (спільна часткова форма власності) на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивачці було відмовлено в проведенні реєстраційних дій за вищезазначеними обставинами, а саме, її ім`я, яке зазначене у свідоцтві про право власності від 10.02.1998 року №13-2975, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів «Кристина» не збігається з ім`ям, яке зазначене в паспорті громадянки України « ОСОБА_11 ».
У наданому суду свідоцтві про право власності на житло ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_15 ».
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстраціїактів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції від 21.10.2015 року,   ОСОБА_16 змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».
Заявницею до суду було надано копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Приморським РВ у місті ОдесіГУДМС України в Одеській області 24.10.2015 року, та картку платника податків, в яких її ім`я зазначено як « ОСОБА_11 ».
У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні її ім`я в паспорті та у свідоцтві про право власності на житло від 10.02.1998 року, заявниця не має можливості належним чином реалізувати правомочності власника майна та розпоряджатися своїм майном.
Вказані невідповідності написання імені заявниці на російській мові « ОСОБА_15 » у свідоцтві про право власності на житло від 10.02.1998 року та в порівняні написанні імені у паспорті серії НОМЕР_3 , виданого Приморським РВ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області 24.10.2015 року як « ОСОБА_11 » виникли по причині написання російською та неправильним перекладом на українську мову, діалектами, які виправити на даний час не вбачається можливим.
Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст. 315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу який, необхідний заявниці для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, суд вважає, що зібраних доказів достатньо і є їх взаємний зв`язок у їх сукупності, а тому є підстави для задоволення заяви та встановлення факту належності ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1998 року №13-2975, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо повернення надмірно сплаченого судового збору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Згідно ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено переплату судового збору, оскільки нею було сплачено суму судового збору у розмірі 1 331,20 грн. Сума переплати складає 665,60 грн.
Таким чином, оскільки заявником було сплачено суму судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд приходить до висновку про повернення ОСОБА_1 надміру сплаченої суми судового збору, розмір якої становить 665,60 грн., що підтверджується квитанцією № 4034-4998-7471-0381 від 11.02.2026 року.
Керуючись ст.ст. 13, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 89, 223, 247, 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу- задовольнити.
Встановити факт належності  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 від 10 лютого 1998 року №13-2975, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів (спільна часткова власність )
Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України м.Одеси в Одеській області, яке знаходиться за адресою: 65009, м.Одеса, вул.Савельєва Артура, 6, код ЄДРПОУ: 38016923, повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень60 копійок, який було сплачено на рахунок №UA268999980313111206000015758, отримувач: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101, код отримувача 37607526, код Банку отримувача (МФО): 899998, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), згідно квитанції №4034-4998-7471-0381 від 11.02.2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 13.04.2026 року.

Суддя:     Домусчі Л.В.