справа № 619/1022/26
провадження № 2-а/619/10/26

РІШЕННЯ
іменем України
14 квітня 2026 року      м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Кісіль А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,- 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якому просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2  від 29.10.2025 № 61/3313 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та зобов`язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі закінчити виконавче провадження № 80154414 на підставі скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.02.2026 він дізнався про наявність щодо нього виконавчого провадження за №80154414, яке відкрито на підставі винесеної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.10.2025 № 61/3313.
З матеріалами виконавчого провадження він ознайомився на сторінці Автоматизованої системи виконавчого провадження у розділі «Доступ сторін до виконавчого провадження», після чого йому стало зрозуміло те, що складена постанова ТЦК від 29.10.2025 № 61/3313 винесена з порушеннями законодавства, не відповідає дійсним та достовірним обставинам, винесена без жодних правових підстав. 
Вказав, що він ніяким чином не був повідомлений Відповідачем про наявність складеної постанови від 29.10.2025 № 61/3313, не було надано належно передбаченого строку на оскарження, не долучено жодних доказів вини, знехтувано відомостями Державних реєстрів, які вказують про очевидність і безспірність таких обставин.
У постанові ТЦК від 29.10.2025 № 61/3313 вказано, що «…За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів громадянин ОСОБА_2 є порушником правил військового обліку з 28.07.2025 року, а саме, за даними ІНФОРМАЦІЯ_4 (Дергачі), громадянин ОСОБА_2 , змінив місце проживання з АДРЕСА_1 і не став на військовий облік у ТЦК та СП протягом 7 днів, згідно статті 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Громадянин ОСОБА_2 , не виконав вимогу передбачену підпунктом 7, пунктом 1, розділу 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: -призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військовообліковими документами до відповідного ТЦК та СП для взяття на військовий облік. Отже, громадянин ОСОБА_2 , вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період».
Крім цього тексту, який складений за відсутності Позивача, які б підтверджували позицію і правомірність Відповідача, постанова достатніх матеріалів не містить.
Позивач зазначає, що уся інформація у Відповідача про дійсне місце проживання (перебування, задеклароване) Позивача наявна у «Резерві +» в актуальному і відповідному стані.
Згідно з даними паспорта Позивача, відомостей, що містяться у «Резерві +», фактичних обставин, довідки npo взяття на облік внутрішньо переміщенної особи, - зареєстрованим місцем проживання Позивача, де нині фактично і мешкає останній, є: АДРЕСА_1 . Місце свого фактичного проживання Позивач не змінював, до нового (нових) місць проживання не прибував, місце реєстрації не змінював. Облік здійснюється за місцем проживання, дані оновлено вчасно, наявна оформлена відстрочка.
Факт отримання Позивачем у 2022 році довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи сам по собі не свідчить про зміну місця проживання у розумінні законодавства та не створює автоматичного обов`язку зміни військового обліку.
Довідка npo взяття на облік внутрішньо переміщенної особи підтверджує факт переміщення особи та надає право на відповідні соціальні гарантії, однак не є безумовним підтвердженням зміни місця проживання у випадку, якщо особа фактично не вибула із зареєстрованого місця проживання та не проживає за новою адресою постійно.
Правила військового обліку Позивач не порушував жодним чином. У Позивача не виникало обставин зміни місця проживання у зв`язку з чим він мав би виконати обов`язок щодо постановки на облік за новим місцем проживання. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що Позивач проживав у місті Дніпро понад визначений законом строк або змінив місце проживання у встановленому порядку.
Відсутні фактичні обставини, за яких Позивач мав би виконати обов`язок передбачений підпунктом 7, пунктом 1, розділу 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.
Відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_5 – не здійснив належного вручення або направлення Позивачу копії постанови від 29.10.2025 № 61/3313. У матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази: направлення постанови рекомендованим листом; вручення її під підпис; повернення поштового відправлення; здійснення належної фіксації повідомлення особи.
Таким чином, обов`язок щодо належного повідомлення особи виконано не було. Відповідачем порушено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення шляхом ненадання можливості знати про наявність винесеної постанови та вчасно реалізувати право на оскарження.
Оскільки виконавче провадження №80154414 відкрито на підставі постанови ТЦК № 61/3313 від 29.10.2025, правомірність існування такого провадження є похідною від правомірності самої постанови. У разі визнання її незаконною відпадає правова підстава для примусового виконання.
Позивач не визнає правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України, вказує, що не знав про існування такого, вказану Постанову йому ніхто не вручав і не направляв жодними засобами поштового зв`язку.
Просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.10.2025 № 61/3313 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити та зобов`язати Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі закінчити виконавче провадження № 80154414 на підставі скасування постанови про накладення адміністративного стягнення
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належиним чином, є користувачем Електронного суду, судову повістку про виклик його у судове засідання отримав у електронному вигляді, про що свідчить довідка сформованп АСДС у автоматичному режимі (а.с. 27).
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, є користувачем Електронного суду, ухвалу про відкриття провадженняч у справі, судову повістку та копії усіх документів, долучених до справи отримав у електронному вигляді, про що свідчать довідка сформованп АСДС у автоматичному режимі, відзиву на позов, клопотань, будь-яких заяв чи заперечень до суду не подавали (а.с. 28-30).
Третя особа Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, є користувачем Електронного суду, ухвалу про відкриття провадженняч у справі, судову повістку та копії усіх документів, долучених до справи отримав у електронному вигляді, про що свідчать довідка сформованп АСДС у автоматичному режимі, відзиву на позов, клопотань, будь-яких заяв чи заперечень до суду не подавали (а.с. 31-33).
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за №61/3313 від 29.10.2025 на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно такої постанови ОСОБА_1 , порушив законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, а саме: «…За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 є порушником правил військового обліку з 28.07.2025 року, а саме, за даними ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 змінив місце проживання з АДРЕСА_1 і не став на військовий облік у ТЦК та СП протягом 7 днів, згідно ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». ОСОБА_1 , не виконав вимогу передбачену підпунктом 7, пунктом 1, розділу 2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: -призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військовообліковими документами до відповідного ТЦК та СП для взяття на військовий облік.» (а.с. 18).
Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 03.02.2026, відкрите виконавче провадження №80154414 з виконання постанови №61/3313 від 29.10.2025, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо стягнення з ОСОБА_1 штраф у розмірі 34 000 гривень.
З оскаржуваної постанови вбачається, що постанова не містить підпис особи яка притягується до адміністративної вцщовідальності про отримання копії такої постанови, що свідчить про те що вона не була вручена позивачу 29.10.2025 (а.с. 18).
Тобто копія постанови йому не вручалася, що позбавило його можливості надати пояснення та реалізувати своє право на захист.
З Довідки npo взяття на облік внутрішньо переміщенної особи від 25.04.2022 вбачається, що зареєстроване місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , фактичним місцем проживання/перебування вказана адреса: АДРЕСА_2 (а.с. 16).
З доданого позивачем під час розгляду справи у суді, витягу з реєстру Дергачівської територіальної громади від 23.02.2026 № 2026/002878597, вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Позивач вказує, що місце свого фактичного проживання не змінював, до нового (нових) місць проживання не прибував, місце реєстрації не змінював. Облік здійснюється за місцем проживання, дані оновлено вчасно, наявна оформлена відстрочка, вся інформація у Відповідача про дійсне місце проживання (перебування, задеклароване) Позивача наявна у «Резерві +» в актуальному і відповідному стані. Правила військового обліку не порушував жодним чином, у зв`язку з чим він мав би виконати обов`язок щодо постановки на облік за новим місцем проживання.
Позивач вказує, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо вже після відкриття виконавчого провадження №80154414 Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що було відкрито на підставі винесеної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.10.2025 № 61/3313.
З матеріалами виконавчого провадження він ознайомився на сторінці Автоматизованої системи виконавчого провадження у розділі «Доступ сторін до виконавчого провадження», після чого йому стало зрозуміло те, що складена постанова ТЦК від 29.10.2025 № 61/3313 винесена з порушеннями законодавства, не відповідає дійсним та достовірним обставинам, винесена без жодних правових підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч. 1ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».
Разом з тим, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено процедурний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вручення позивачу повістки за три дні до такого розгляду. При цьому, будь-яких доказів належного повідомлення позивача у інший спосіб та у порядку, встановленому процесуальним законодавством про розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.
Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.
Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено протакий розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.
Представник відповідача відзив до суду не надав, у судове засідання не з`явився, а отже не довів правомірності своїх дій, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України.
Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».
За таких обставин, ураховуючи зазначені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування.
Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.
Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.
Таким чином, відповідач в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КпАП України.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, яка передбачена Законом; належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 № 61/3313 від 29.10.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП, є необґрунтованою, тобто, без урахування усіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП необхідно закрити.
Вимога про закінчення виконавчого провадження не передбачена законом і задоволенню не підлягає. 
Відповідні дії виконаець вживає самостійно після отримання рішення суду про скасування постанови.
Позивач також не позбавлений права оскаржити бездіяльність виконавця, за наявності для цього відповідних підстав.
У частині відшкодування судового збору Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 дійшла наступного висновку: «За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, у порядку ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, ураховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 7, 210, 210-1, 251, 252, 255, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення №61/3313 від 29.10.2025 про адміністративне правопорушення, прийняту начальником  ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього дміністративного стягнення - скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.
У іншій частині вимог – відмовити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ:  НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_7 );
Третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), код ЄДРПОУ: 34984493, місцезнаходження: 49051, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Слобожанський, 42, e-mail: info_an@dpm.dp.dvs.gov.ua.

Суддя В. С. Овсянніков