ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 березня 2026 року м. Житомир справа № 240/25534/23
категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, 

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" звернулося до суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці Державної митної служби України від 25.05.2023 №UA101000/2023/000131/2 про коригування митної вартості товару.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що товариство придбало у DK Auto.dk ApS легковий автомобіль призначений для використання на дорогах загального користування, що був у використанні. З метою митного оформлення декларантом до митного органу були подані всі документи, необхідні для здійснення митного оформлення ввезеного на ім`я товариства автомобіля. На підставі вказаних документів визначена позивачем за резервним методом митна вартість автомобіля, який ввозився в Україну, була заявлена в декларації в сумі розміром 2000 Євро. Відповідач не погодився із заявленою декларантом митною вартістю та 25.05.2023 прийняв рішення №UA101000/2023/000131/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість товару збільшилась та склала 3060 Євро. Зазначає, що митна вартість товару визначена за першим методом за ціною договору на рівні 2000,00 Євро. При цьому витребування митним органом додаткових документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Позивач вважає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Позивач вважає рішення про коригування митної вартості протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, включаючи інформацію щодо ціни товару, яка фактично була сплачена.
Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено відкрите судове засідання на 03.10.2023.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. Митним постом «Житомир - центральний» Житомирської митниці складено картку відмови у митному оформленні товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101020/2023/000709 з причин, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, чим порушено вимоги ст. 52,53 МКУ. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості № UА101000/2023/000131/2 від 25.05.2022 дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених, законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги ст. 266,289,293, МКУ.
03.10.2023 адміністративна справа у судовому засіданні не слухалась, наступне судове засідання призначено на 17.10.2023.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив. Вказав, що твердження митного органу щодо розбіжностей представників ТОВ «Дельтатрейд Україна» при укладенні контракту № 35210 від 12.05.2023 р. є помилковими. До позовної заяви додавалася копія даного контракту, з якого чітко вбачається, що ТОВ «Дельтатрейд Україна» діє від імені директора - ОСОБА_1 , який зазначено у преамбулі самого контракту та у реквізитах сторін, зокрема підписантах. Ненадання митному органу документу, що підтверджує проведену оплату, жодним чином не суперечить нормам чинного законодавства, адже Митним кодексом України передбачені альтернативні варіанти підтвердження митної вартості, зокрема рахунок- фактуру, що в свою чергу і надав позивач при здійсненні митного оформлення на підтвердження заявленої митної вартості товару. Декларант не повинен був надавати, а контролюючий орган витребувати переклад митної декларації країни відправлення, оскільки митна декларація була складена мовою міжнародного спілкування. Платіжна інструкція № 53 яка є належними та допустимими доказами факту оплати вартості товару за контрактом № 35210 від 12.05.2023 року.
У судовому засіданні 17.10.2023 представник відповідача заявив клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із необхідністю ознайомитися із відповіддю на відзив. Судове засідання відкладено на 07.11.2023.
Представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
07.11.2023 Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача не з`явився до суду, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відповідно до вимог КАС України.
Дослідивши матеріали по суті справи, суд на місці постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.
Розпорядженням Житомирського окружного адміністративного суду 16.07.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з призовом на військову службу судді Липи В.А.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду від 17.07.2024 справу для розгляду визначено судді Токаревій М.С.
Ухвалою судді прийнято до провадження адміністративну справу № 240/25534/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення. Ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельтатрейд України» ("Покупець") та DK Auto.dk ApS ("Продавець") укладено Контракт №35210 від 12.05.2023 відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийнти і оплатити нові автомобілі та автомобілі, що були у вжитку, нові і вживані трактори, навантажувачі, автобуси, комбайни, мотоцикли, промислове устаткування, автомобільні деталі, запчастини, пристосування і приналежності, в тому числі кузова для моторних транспортних засобів на умовах DAP - Zhytomyr, DAP - Rivne, DAP - Віаlа Krynytsia, DAP - Lutsk згідно інвойсу на кожну поставку.
Обсяг поставок за цим договором визначається згідно інвойсу на кожну поставку (пункт 1.2. Контракту).
Товари за цим контрактом поставляється партіями (далі "Партія товару"). Перелік найменувань кожного виду товару, одиниця виміру кожного виду товару, ціна за одиницю найменування кожного виду товару в Партії товару, вартість кожного товару і всієї Партії товару, кількість кожного виду товару в Партії товару вказується в інвойсах за одиницю товару (пункт 1.3. Контракту).
Відповідно до пункту 3.1. Контракту покупець оплачує вартість товару шляхом переказу валютних коштів на банківський рахунок продавця.
За погодженням сторін можливі такі види оплат: передоплата за товар банківським переказом на рахунок продавця; оплата за фактом після отримання товару банківським переказом на рахунок продавця; оплата товару в розстрочку; післяоплата (пункт 3.2. Контракту).
На підставі інвойсу №35210 від 12.05.2023, відповідно до умов Контракту позивач здійснив оплату згідно з платіжним дорученням №54 від 17.05.2023 у розмірі 2000 Євро.
З метою здійснення митного оформлення товару декларантом 18.04.2023 подано митному органу митну декларацію №23UA101020018165U8, у якій визначено вартість транспортного засобу в розмірі 2000 Євро.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №23UA101020018165U8 митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: 
- рахунок-фактура № 35210 від 12.05.2023;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 26.09.2022;
- договір купівлі-продажу №35210 від 12.05.2023;
- специфікація до контакту № 35210-1 від 12.05.2023.
За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД №23UA101020018165U8 та перевірки документів встановлено, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.
Відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслано повідомлення про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією:
4) копію митної декларації країни відправлення.
Також переклад на українську мову рахунку-фактури 35210 від 12.05.2023.
Декларант додатково надав:
- переклад інвойсу №35210;
- контракт №35210;
- експортну декларацію 23DК005604294DF944;
- висновок експерта по вартості №24/05/2023-17V;
- платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах.
Вказав, що інших додаткових документів надати не може.
У подальшому, 25.05.2023 відповідач прийняв рішення №UA101000/2023/000131/2 про коригування митної вартості товарів. У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що за результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.
Відповідно до п. 3.2 Контракту № № 35210 від 12.05.2023 за погодженням сторін можливі такі види оплати: передоплата, оплата по факту, оплата в розстрочку, післяоплата. Документ, який містить погоджену сторонами умову щодо оцінюваного товару до митного оформлення не надано. Крім того, відповідно до п. 8.4 у разі неможливості постачання товару за договором, покупець повертає суму передоплати. Враховуючи наведене вище, у митниці є підстави вважати, що оцінюваний транспортній засіб на момент його митного оформлення оплачено покупцем.
Додатково наданий платіжний документ SWІFT про переказ коштів стосується товару, номер кузову якого відрізняється від номеру кузову задекларованого товару. У графі 31 МД № 23UA101020018165U8 зазначено про те, що ввезений КТЗ на митну територію України має аварійні пошкодження. Товарно-супровідні документи не містять відомостей про наявність таких пошкоджень транспортного засобу на момент його продажу, що імовірно вплинуло на ціну товару у бік її зменшення. 
Згідно із п. 6.2 Контракту № 35210 від 12.05.2023 за умови поставки товару автовозом продавець зобов`язаний надати покупцю CMR (автотранспортну накладну). Згідно із даними граф 18, 21, 25,26 МД№ 23UA101020018165U8 товар переміщувався на митну територію України іншим транспортним засобом. CMR або інші транспортні перевізні документи, не долучені до митного оформлення, що позбавляє митний орган можливості перевірити достовірність декларування фактичної країни експорту товару (країни відправлення) та витрат на транспортування товару. 
Наданий під час проведення консультації переклад рахунку-фактури № 35210 не може бути використаний митним органом для перевірки правильності визначення митної вартості. Заява щодо вірності перекладу, складена ТОВ «ГЛОБАЛ ЛІНГО ГРУП» не містить інформацію про реквізити документа, текст якого підлягав перекладу, у зв`язку із чим може бути застосований до будь-якого документа.
Додатково долучений до митної декларації Звіт № 24/05/2023-17V експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 24.05.2023 не може бути використаний як документ, що підтверджує митну вартість товару. У висновку №24/05/2023-17V автотоварозначого дослідження від 24.05.2023 відсутні фотографічні зображення технічного стану, характеру та обсягів пошкоджень транспортного засобу, що впливають на розрахунок його вартості. Таким чином, висновок, як документ підготовлений з порушенням підходів, передбачених Методикою, не може однозначно засвідчувати обґрунтованість тезисів, які у ньому наведені. 
Відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України не подані такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом)
Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД:№ 22UA205050070350U8 від 01.11.2022 - автомобіль легковий - марка RENAULT, модель: MEGANE SCENIC, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм двигуна - 1461смЗ;-колісна формула - 4x2, потужність - 70kw., такий що був у використанні;-тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення- 2013, модельний рік виготовлення - 2013. В даному КТЗ наявні пошкодження, а саме:-передній бампер;-переднє праве крило;-передня права фара;- капот. - 3060,00 євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
За результатом перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, поданих уповноваженою особою декларанта, митним органом прийнято картку відмови №UА101020/2023/000709, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів.
Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів №UA101000/2023/000131/2 від 25.05.2023 протиправним, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 246 Митного кодексу України у редакції, на час виникнення спірних правовідносин (далі – МК України) встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування – з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Положеннями частини 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
У частині 6 цієї правової норми зазначено, що умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, – центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 341 частини 1 статті 4 МК України митні органи – центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, митниці та митні пости.
Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що Фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин 1, 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Згідно частини 4 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини 10 цієї статті.
У частині 5 цієї правової норми надається визначення терміну ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, – це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Згідно частини 2 названої правової норми документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок – фактура (інвойс), або рахунок – проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частини 3 цієї правової норми у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У пункті 1 частини 4 статті 54 МК України встановлено обов`язок митного органу здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Разом з тим, згідно частини 3 статті 53 МК України, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо піни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 13 липня 2021 року у справі № 200/6521/20-а наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Суд зазначає, що Житомирською митницею в якості підстави для надання позивачем додаткових документів у повідомленні зазначено, що заявлена декларантом митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів, а документи, подані для митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Зокрема зауважує, що при митному оформлені надано:
1) контракт від 12 травня 2023 року № 35209, в преамбулі якого покупець ТОВ «Дельтатрейд представлений в особі директора ОСОБА_2 . Однак, названий контракт від покупця підписаний ОСОБА_1 . Виявлені розбіжності викликають обґрунтовані сумніви щодо чинності зовнішньо-економічного контракту, у зв`язку з зрізними відомостями про уповноважену особу покупця, що уклала договір купівлі – продажу, та їх повноваженнями на момент укладення правочину;
2) відповідно до пункту 3.2 Контракту №35209 від 12 травня 2023 року за погодженням сторін можливі такі види плат: передоплата за товар банківським переказом на рахунок продавця; оплата за фактом після отримання товару банківським переказом на рахунок продавця; оплата товару в розстрочку; післяоплата. Документ, який містить погоджену сторонами умову щодо оцінюваного товару до митного оформлення не надано;
3) відповідно до пункту 8.4 контракту, в разі неможливості постачання товару за цим договором, покупець повертає суму передоплати. Враховуючи наведене вище, у митниці є підстави вважати, що оцінюваний транспортний засіб на момент його митного оформлення оплачено покупцем. Разом з тим, декларантом при митному оформлені не надано документ про оплату оцінюваного товару;
4) у графі 31 митної декларації зазначено, що транспортний засіб має аварійні пошкодження, а саме: ліве заднє крило з деформацією та пошкодженням ЛФП, відсутній передній бампер, численні сколи та подряпини по кузову автомобіля. Товарно-супровідні документи не містять відомостей про наявність таких пошкоджень транспортного засобу на момент його продажу, що імовірно вплинули на ціну товару у бік її зменшення;
5) згідно пункту 6.2 контракту №35209 від 12 травня 2023 року за умови поставки товару автовозом на додаток до товару продавець зобов`язується надати СМR. Згідно з даними граф 18, 21, 25, 26 митної декларації товар переміщувався на митну територію України іншим транспортним засобом. Всупереч вимогам підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 335 Митного кодексу України СМR або інші транспорті перевізні документи, не долучені до митного оформлення, що позбавляє митний орган можливості перевірити достовірність декларування фактичної країни експорту товару (країни відправлення) та витрати на транспортування товару.
Надаючи правову оцінку наведеним висновкам відповідача, суд зауважує на таке.
Як встановлено судом, що 12.05.2023 між продавцем, іноземною юридичною особою, DK Auto.dk ApS, та покупцем, ТОВ «Дельтатрейд Україна» укладено Контракт №35210, далі-Контракт.
У преамбулі контракту №35210 від 12 травня 2023 року, який було подано разом з митною декларацією № 23UA101020018165U8, в преамбулі в частині прізвища, імені та по батькові уповноваженої особи покупця було зазначено ОСОБА_2 . 
В той час як підписав контракт від імені покупця ОСОБА_1 .
В преамбулі Контракту не вказано особу, яка дія від імені продавця, іноземної юридичної особи DK Auto.dk ApS.
Пунктом 10.6 Контракту передбачено, що Контракт набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.
Однак, суд звертає увагу на те, що у зовнішньоекономічному контракті (преамбула) не вказано уповноваженого представника продавця, DK Auto.dk ApS, така обставина унеможливлює перевірити повноваження уповноваженого представника продавця на укладання Контракту. Реквізити сторін Контракт відірвані від основного тексту та розміщені на іншому аркуші. 
Тим часом, з огляду на зазначення різних осіб, уповноважених на укладення контракту та його підписання, суд погоджується з висновком митного органу про виникнення у нього обґрунтованих сумнівів щодо чинності наданого контракту. 
Слід наголосити, що під час розгляду справи судом, позивач не надав суду докази того, хто саме був керівником ТОВ «Дельтатрейд Україна» станом на 12 травня 2023 року.
На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант також надав: переклад інвойсу №35210 від 12 травня 2023 року, ????платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах № 54 від 17 травня 2023 року, сертифікат реєстрації, ????звіт експертного авто-товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №24/05/2023-17V від 24 травня 2023 року.
Здійснюючи оцінку названих документів, суд зауважує на таке.
Відповідно до приписів статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно частини 2 цієї правової норми порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На реалізацію наведеної бланкетної норми Міністерством фінансів України 30 травня 2012 року прийнято наказ №631, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672, яким затверджений Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.
Згідно пункту 1.1 розділу І названого Порядку, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, він розроблений відповідно до частини 2 статті 246 МК України з метою визначення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, що подається митному органу на паперовому носії або як електронний документ. 
Відповідно до пункту 2.5 розділу ІІ Порядку правильність перекладу документів, що надаються Декларантом відповідно до статті 254 МК України, засвідчується шляхом вчинення напису «Перекладено вірно», проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад.
Такого перекладу інвойсу №35210 від 12 травня 2023 року позивач під час митного оформлення не надав.
Натомість він надав заяву на бланку центру перекладів ТОВ «ГЛОБАЛ ЛІНГО ГРУП» щодо вірності перекладу документа «Інвойс – Дельтатрейд Україна» з «німецької мови» на «українську мову» (а.с.28), якою компанія Глобал Лінго Груп, що надає послуги з професійного перекладу, підтверджує, що переклад вищевказаного(их) документу(ів) був виконаний досвідченими та кваліфікованими перекладачами, а також те, що текст перекладу дійсно відображає зміст, значення та стиль оригінального тексту і таким чином, є дійсним та вірним перекладом оригіналу документа. Також зазначено, що екземпляр перекладу додається до цієї заяви.
Зазначена заява не була прийнята митним органом на підтвердження правильності перекладу інвойсу №35210 від 12 травня 2023 року, оскільки така не містила його реквізитів, а отже могла бути складена щодо перекладу іншого документа.
З огляду на викладене, суд погоджується з висновком відповідача про те, що така заява не підтверджує переклад інвойсу №35210 від 12 травня 2023 року.
Декларантом надано платіжну інструкцію іноземній валюті або банківських металах №54 від 17.05.2023, однак вказана платіжна інструкція стосується товару, номер кузову якого відрізняється від номеру кузову задекларованого товару та не може бути належним підтвердженням оплати.
Підсумовуючи зазначене, суд зауважує, що за відсутності у відповідача належним чином оформленого перекладу інвойсу №35210, митний орган не мав інформації про умови поставки, технічний стан транспортного засобу, що імпортувався, та його вартість.
Наведене обумовило обґрунтовану, на переконання суду, вимогу митного органу до декларанта надати належним чином оформлений переклад декларації країни відправлення, CMR або інших транспортних перевізних документів, які б підтверджували ціну, заявлену декларантом при вивезенні транспортного засобу з країни придбання та вартість його транспортування до країни імпорту та висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
Однак, декларант повідомив, що додаткові документи надати не може.
Згідно із даними граф 18, 21, 25, 26 МД № 23UA101020018165U8 товар переміщувався на митну територію України іншим транспортним засобом. Згідно із п. 6.2 Контракту №35210 від 12 травня 2023 року за умови поставки товару автовозом продавець зобов`язаний надати покупцю CMR (автотранспортну накладну). Із даними граф 18, 21, 25, 26 МД № 23UA101020018165U8 товар переміщувався на митну територію України іншим транспортним засобом.
Відповідно до ч. 1 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості при перевезенні автомобільним транспортом; транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні).
Проте, позивачем ні до митного органу, ні до суду не надано CMR (автотранспортну накладну) на перевезення товару.
При цьому суд установив, що на вимогу митного органу ним надано Звіт №24/05/2023-17V експертного авто-товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 24 травня 2023 року щодо автомобіля, який виступав предметом розмитнення по декларації № 23UA101020018165U8.
Судом встановлено, що особа, що здійснювала декларування за ЕМД №23UA101020018165U8 був ФОП ОСОБА_3 і дана особа проводила експертне дослідження товару, що обґрунтовано викликає сумніви у неупередженості цієї особи при встановленні вартості автомобіля.
Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
У відповідності до п.1.1. Норм професійної дiяльностi оцінювача (Затвердженi Радою УТО Протокол No 7 вiд 11 квiтня 1995) «Оцінювач має надавати послуги по оцiнцi майна, працюючи компетентно, з додержанням етичних норм та не припускатися дій, що не вiдповiдають вимогам чинного законодавства, або створюють для iнших осiб умови для порушення чинного законодавства».
Оцiнювач має діяти як незацiкавлена особа, неупереджено та об`єктивно, уникаючи привнесення особистого інтересу щодо об`єкта оцінки або результатiв оцінки (1.2).
Як зазначено у Звіті №24/05/2023-17V експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу від 24.05.2023 оцінювачем ФОП ОСОБА_3 використано нормативно-правові акти та довідкові джерела інформації, в тому числі, Норми професійної діяльності оцінювача, затвердженими Радою УТО від 11 квітня 1995 року.
Однак, звертаємо увагу, що звіт експертного авто-товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу не входить до переліку документів, передбачених ч. 2 ст. 53 МК України, а тому його відсутність не може бути підставою прийняття рішення про коригування митної вартості.
Відтак, рішення митного органу не брати до уваги звіт, жодним чином не може впливати на прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Крім того, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, в перекладі як «Сертифікат реєстрації, Данія» вказує на те, що власником автомобілю марки - RENAULT, GRAND SCENIC, 1,5 DCI ESM 110 7P є Нільс Мунк, а не продавець компанія «DK Auto.dk ApS, ні до суду ні до митного органу не надано документ, який підтверджує право продавця, компанії «DK Auto.dk ApS», розпоряджатися майном власника Нільс Мунк.
Документ, що вказує на юридичний зв`язок компанії «DK Auto.dk ApS» з транспортним засобом, право розпоряджатися транспортним засобом та визначати ціну його продажу ні до митного оформлення ні до не надавались.
Виявленні обставини створюють обґрунтовані сумніви щодо права даної особи відчужувати транспортний засіб та визначати ціну продажу. Крім того, позивачем не надано підтверджуючих документів на те, що чи мав право продавець, компанія «DK Auto.dk ApS», на відчуження транспортного засобу, право визначати ціну його продажу, право отримання коштів від продажу товару.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зазначене свідчить, що неподання декларантом всіх витребуваних митним органом документів та наявні розбіжності в поданих документах щодо ціни товару, ненадання декларантом на вимоги митного органу додаткових документів правомірно слугували підставою для здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості Товару та її коригування.
Алгоритм дій митного органу щодо здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів визначений правовими нормами глави 9 Митного кодексу України.
За приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Отже, за наданими декларантом документами та ненадання додаткових документів встановити дійсну ціну товару, заявлену у МД № 23UA101020018165U8 та її відповідність ціні договору (контракту), було неможливо по причині розбіжності в поданих декларантом документах та відсутності доказів про здійснення транспортних витрат.
Тобто, митна вартість зазначеного товару не могла бути визначена згідно з положеннями статті 57 цього Кодексу за ціною, зазначеною в контракті, так як використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не були підтверджені документально і сам декларант, подаючи таку декларацію не надав митному органу жодного договору чи контракту на підтвердження домовленостей між його сторонами про вартість товару.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач, під час проведення консультації з декларантом вказав, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Згідно з ст.57 МК України встановлено перелік методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з ч.2 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом.
Відповідно до ч.4-5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Статтею 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58- 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Як встановлено з наданих до митного оформлення документів для коригування митної вартості товару стало те, що документи подані згідно з частиною 2 статті 53 МК України містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, додаткових документів не було надано. Декларантом заявлено, що «Додаткові документи надати не можу».
З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваного товару проведено консультацію, в ході якої декларанту запропоновано інформацію щодо вартості схожого товару.
Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари;
Методи 2в і 2г не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості.
Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД:№ 22UA205050070350U8 від 01.11.2022 - автомобіль легковий - марка RENAULT, модель: MEGANE SCENIC, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм двигуна - 1461смЗ;-колісна формула - 4x2, потужність - 70kw., такий що був у використанні;-тип кузова - універсал, календарний рік виготовлення- 2013, модельний рік виготовлення - 2013.В даному КТЗ наявні пошкодження, а саме:-передній бампер;-переднє праве крило;-передня права фара;- капот. - 3060,00 євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів І торгівлі 1994 року.
Згідно із п. 2.12 Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476, подані до митного оформлення документи перевіряються на предмет наявності у них розбіжностей, здійснюється перевірка числового значення заявленої митної вартості, а також наявність в документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.
З метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту надавалася інформація щодо вартості схожого товару та інформувалося про вищезазначені розбіжності у документах. Факт проведення консультації підтверджується відповідним електронним повідомленням декларанта про це. Під час консультації декларантом додаткових документів не надано.
Згідно із ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Враховуючи наведене вище, відповідно до вимог ст. 55 МК України 25.05.2023 митницею прийнято рішення про коригування митної вартості № UA101000/2023/000131/2 відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що діяв в межах повноважень та в спосіб, передбачений законом.
Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд уважає, що у задоволенні позову належить відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись положеннями статей 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

вирішив:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" (пр-т Миру, 21,Житомир,10004. РНОКПП/ЄДРПОУ: 44791091) до Житомирської митниці Державної митної служби України (вул. Перемоги, 25,Житомир,10003. РНОКПП/ЄДРПОУ: 44005610) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

04.03.26