Справа № 211/2489/26 
Провадження № 3/211/994/26
ПОСТАНОВА
іменем України

15 квітня 2026 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Молдови, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-за ч. 1 ст. 184 КУпАП,
за участю особи, відносно якої складено протокол – ОСОБА_1 ,-
встановив:
16 лютого 2026 року о 13 год. 06 хв. гр. ОСОБА_1 , ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 16.02.2026 о 12:30 год. на перерві перебуваючи у приміщенні Вальдорфської школи в ході словесного конфлікту з однокласником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вдарив останнього в обличчя та розбив ніс, чим спричинив фізичну біль, чим порушила ст. 150 СК України. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, щиро розкаялась.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , суд доходить висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:
- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №959536 від 03.03.2026;
- письмовими поясненнями;
- рапортом;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію (або таке, що готується);
- характеристикою з місця навчання;
- протоколом засідання комісії з превентивних питань.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
З урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що відносно правопорушника  ОСОБА_1 треба застосувати адміністративне стягнення у вигляді попередження.
На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з  ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 665,60 грн.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,-
постановив:
визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Стягнути з  ОСОБА_1  до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, ЄДРПОУ 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації бюджету – 22030106, Код суду – 26371308.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду – особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП. 

Суддя       Д.М.Ніколенко