ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7637/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико – соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 р. (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі №280/7637/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико – соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №1804/178 від 11 лютого 2025 р., яким його не визнано особою з інвалідністю з 03.01.2024.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказував на те, що 03 січня 2024 р. на підставі акта огляду медико-соціальною експертною комісією №13 він набув статус особи з інвалідністю ІІ групи безстроково. Рішенням Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 11.02.2025 попереднє рішення про визнання позивача особою з інвалідністю було скасовано без повідомлення його про проведення повторного оцінювання, чим порушено право на участь у прийняті рішення. На думку позивача, чинним законодавством України не передбачено можливості проведення перевірки обґрунтованості попереднього рішення МСЕК заочно або на підставі раніше отриманих документів. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 р., ухваленим за результатом розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено.
У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що 11.02.2025 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО за результатами проведеного аналізу медико –експертної справи позивача, та з урахуванням медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, було встановлено, що ІІ група інвалідності, загальне захворювання, безстроково, встановлена необґрунтовано та не відповідають чинному законодавству. Враховуючи дані наявної медичної документації та обстеження надані в медичній справі ОСОБА_1 , при оцінюванні функціонального стану, які не дають підстав визнати його осінвалідністю з 2024 року. Підставою для такої перевірки слугували листи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 21.10.2024 № 13829/6-2024 та від 25.10.2024 року № 13829/1/6-2024.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, вказуючи на те, що рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичних документів та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії. Відповідач не надав доказів повідомлення позивача про необхідність прибуття для повного медичного обстеження, а також доказів виклику/повідомлення позивача на/про засідання комісії ЦМСЕК, на якому прийняте рішення про невизнання його особою з інвалідністю.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:
ОСОБА_1 з 03 січня 2024 року, на підставі акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі – МСЕК) №13, набув статус особи з інвалідністю ІІ групи, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 457846. Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 11.02.2025 №1804/178, ОСОБА_1 визнано таким, що не є особою з інвалідністю з 03.01.2024. В якості підстав для прийняття зазначеного рішення вказано про те, що анатомо-функціональні порушення опорно-рухового апарату та нервової системи у легкому ступені обмежують життєдіяльність та не дають підстав для встановлення групи інвалідності.
Позивач, не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції висновку про протиправність спірного Рішення, оскільки відповідачем не надано до суду відповідний запит (постанову слідчого, прокурора, ухвалу слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвали слідчого судді), на підставі якого проведено перевірку обґрунтованості рішення про встановлення позивачу 2 групи інвалідності, не надано доказів відображення в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення, не надано доказів того, що спірне рішення приймалось відповідачем на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження позивача, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова, або доказів того, що позивач від проходження повного медичного обстеження відмовився, не надано доказів запрошення позивача для проходження повного медичного обстеження.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Скаржник/відповідач стверджує, що спірне рішення прийнято ним у зв`язку із перевіркою обґрунтованості призначення позивачу групи інвалідності (ІІ) та строку її дії (безстроково). Така процедура не передбачає виклику позивача та його повторного медичного обстеження, оскільки перевірка проводилась на підставі документів, у відповідності до яких він був визнаний особою з інвалідністю. Скаржник/відповідач також зауважує, що перевірка була ініційована правоохоронним органом Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області шляхом направлення відповідних листів.
Колегія суддів звертає увагу, що в адміністративному судочинстві діє принцип презумпції вини суб`єкта владних повноважень, що передбачає обов`язок останнього довести перед судом правомірність прийнятого ним рішення, яке є предметом спору. Такий процесуальний обов`язок закріплений у частині 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач ухвалу суду першої інстанції від 08 вересня 2025 р. проігнорував, відзив на позовну заяву із доказами до суду не направив.
Твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що перевірка обгрунтованості встановлення позивачу інвалідності проводилась за дорученням правоохоронного органу також не підтверджено доказами. Відповідач також не повідомив апеляційній суд про наявність причин, які об`єктивно перешкоджали йому в наданні доказів до суду першої інстанції. Перед судом апеляційної інстанції питання про прийняття та дослідження нових доказів у справі відповідач не порушує.
Крім того, згідно пункту 13 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. №1317, яке застосував суд першої інстанції, Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил.
Як зазначено вище, відповідач не надав суду доказів на підтвердження законних підстав для проведення перевірки обґрунтованості встановлення позивачу інвалідності. Він також заперечує проти необхідності повідомлення позивача про перегляд його статусу як особи з інвалідністю.
Колегія суддів звертає увагу, що в адміністративному процесі суд здійснює перевірку спірного рішення суб`єкта владних повноважень, у тому числі, на його відповідність критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Пункт 9 частини 2 цієї статті зобов`язує суб`єкта владних повноважень враховувати право особи (позивача) на участь у процесі прийняття рішення.
У спірному випадку ОСОБА_1 не був повідомлений відповідачем про ініціювання процедури перегляду його статусу як особи з інвалідністю, чим позбавлений права на участь у цьому процесі.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування оскарженого рішення, які визначені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.
Однак, протиправність спірного рішення №1804/178 від 11.02.205 не позбавляє компетентний орган на здійснення належної перевірки обґрунтованості визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю із встановленням йому ІІ групи безстроково.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2025 р. в адміністративній справі №280/7637/25- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 березня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш