Справа № 683/351/26
2/683/673/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої – судді Бондарчук Л.А.
секретаря Поважнюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу № 683/351/26, 2/683/673/2026 за позовом Кредитної спілки «Лакі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
установив:

5 лютого 2026 року Шахрай Н.В. в інтересах КС «Лакі» звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №16 від 30 жовтня 2020 року, в сумі 30325,53 грн, з яких: 20000 грн заборгованість за тілом кредиту, 10325,53 грн заборгованість за відсотками, а також 3328 грн судового збору.
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те,що 30 жовтня 2020 року між КС «Лакі» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №16 та надано кредит в сумі 20000 грн строком на 24 місяці зі сплатою 75% річних за користування кредитом. У забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_3 виступив поручитель ОСОБА_2 за договором поруки №19 від 30 жовтня 2020 року.
Відповідач ОСОБА_1 порушує умови договору та своєчасно не сплачує тіло та проценти за договором і станом на 29 січня 2026 року заборгував КС «Лакі» 30325,53 грн, з яких 20000 грн заборгованість за тілом кредиту, 10325,53 грн заборгованість за відсотками.
Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно вказану заборгованість та судові витрати по справі.
Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та просила позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій позов визнав та просив провести розгляд справи у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, будь-яких клопотань не заявляв. 
Дослідивши матеріали справи та заслухавши думки учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30 жовтня 2020 року між КС «Лакі» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №16. 
Згідно розділів 1, 2 та 3 Кредитного договору Позивач надав у кредит ОСОБА_1 , грошові кошти у розмірі 20000 грн строком на 24 місяці з платою за користування кредитом відсотків в розмірі - 75 відсотків річних. 
Відповідно до п.3.8 та п.3.10 договору кредитної лінії №16 від 30.10.2020 встановлено, що згідно вимог ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» детальний розпис реальної річної процентної ставки та загальна вартість кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням загальних витрат за кредитом, зазначений у відповідному додатковому договору до договору. Вказана реальна річна процентна ставка для позичальника залишається незмінною у разі дотримання Позичальником погодженого строку та Графіку розрахунків, який міститься у такому додатковому договорі. Процентна ставка визначена п.3.1 збільшується в двічі при порушенні Позичальником строків та розмірів погашення кредиту та виплати процентів, передбачених Графіком розрахунку, та застосовується протягом фактичної кількості днів прострочення платежу, та збільшення процентів починається з наступного дня після недотримання Кредитодавцем в строки суму платежу які передбачені Графіком розрахунку та закінчується в день сплати Позичальником відповідної заборгованості. 
Відповідно до графіку розрахунків, який є додатком до Договору кредитної лінії №16 від 30.10.2020, сторонами було погодження періодичність та розміри платежів Позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом. 
Викладеним обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором, забезпечених порукою, недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим 
Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Звертаючись з вказаним позовом позивач просить стягнути солідарно з відповідачів (позичальника та поручителя) три відсотки річних та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитними договором.
Щодо відповідальності поручителя ОСОБА_5 слід зазначити таке.
Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положення статті 525 ЦК України забороняють односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України).
Відповідно до ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання саме основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається, як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено, зокрема обсяг і строк зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Аналіз зазначеної правової норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст.559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. 
Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. 
З огляду на викладене характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні ч.4 ст.559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. 
Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.
Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 209/3779/15-ц, Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 6-623цс17, від 17.09.2017 року у справі № 6-53цс14. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 у справі № 490/5224/14-ц висловила правовий висновок про те, що порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення акцесорного зобов`язання, а отже, й обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом з боржником за основним зобов`язанням. Строк дії поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, й обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
Відповідно до п.3.1, 3.2, 3.4, 4.2 договору поруки №19 від 30.10.2020, вбачається, що поручитель відповідає за зобов`язаннями згідно Договору кредитної лінії перед Кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, тощо. Відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. Поручитель та Позичальник залишаються зобов`язаними перед Кредитодавцем до того моменту, поки всі зобов`язання за Договором кредитної лінії не будуть виконання повністю. 

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за Договором кредитної лінії.
Виходячи з наведеного, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором (30.10.2020) не заявив вимоги до поручителя, порука відповідно ч.4 ст.559 ЦК України та п. 3.1 договору поруки припинилась.
Позивач, подавши 5 лютого 2026 року позов про стягнення заборгованості у солідарному порядку з боржника та поручителя, пропустив строк на пред`явлення позову до поручителя.
Таким чином, вимоги до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат не підлягають задоволенню.
Отже, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь КС «Лакі» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 16 від 30 жовтня 2020 року, що виникла станом на 29 січня 2026 року в сумі 30325,53 грн, з яких 20000 грн заборгованість за тілом кредиту, 10325,53 грн заборгованість за відсотками.
Також, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача 3328 грн судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.76-80, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

ухвалив:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Лакі» заборгованість за договором кредитної лінії №16 від 30 жовтня 2020 року, що виникла станом на 29 січня 2026 року у розмірі 30325,53 грн, з яких 20000 грн заборгованість за тілом кредиту, 10325,53 грн заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Лакі» 3328 грн судового збору.
В задоволенні позову Кредитної спілки «Лакі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Кредитна спілка «Лакі», місцезнаходження: 31100, вул. Софійська, 3, оф.1, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., код ЄДРПОУ 26515581.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя