Номер провадження: 33/813/719/26
Номер справи місцевого суду: 494/171/26 
Головуючий у першій інстанції Римар І. А. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
адвоката Білунової Світлани Григорівни, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
потерпілого – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Білунової Світлани Григорівни, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову Березівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2026 року,
в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ПостановоюБерезівського районного суду Одеської області від 09.02.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123, ст. 124 КУпАП та застосувано щодо нього адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаною постановою Березівського районного суду Одеської області від 09.02.2026 року, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвокатом Білуновою С. Г. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову, якою призначити ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без оплатного вилучення транспортного засобу.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що водій ОСОБА_1 на момент звернення з апеляційною скаргою свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та щиро кається. При цьому, скаржником зауважується про долучення до апеляційної скарги довідки з ПП «Юніон Трейд плюс», яка видна на ім`я ОСОБА_1 про те, що він дійсно працює на даному підприємстві на посаді торгівельного агента та його посадові обов`язки передбачають переміщення між об`єктами торгівлі з використанням власного транспортного засобу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Білунової С.Г., потерпілого – ОСОБА_2 , перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 123 та ст. 124 КУпАП підтверджена зібраними та дослідженими доказами, які містяться у матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.123 та ст. 124 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_3 (чергової на залізничному переїзді 1214 км), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , схемою місця ДТП від 22.01.2026 року, відеозаписом, рапортом від 22.01.2026 року.Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 123 та ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП, з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень, накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 123 ч. 2 КУпАП, зокрема у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Дослідивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573025 ОСОБА_1 22.01.2026 року близько 17 год 20 хв в м. Березівка Одеської області по вул. Мисливській керував транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.нз. НОМЕР_1 , де проїхав залізничний переїзд 1214 км на заборонений червоний сигнал світлофора, чим своїми діями порушив п. 20.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 123 КУпАП.
Також, 22.01.2026 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573016 згідно якого вбачається, що 22.01.2026 року близько 17 год 20 хв в м. Березівка Одеської області по вул. Мисливській ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.нз. НОМЕР_1 , здійснюючи проїзд залізничного переїзду 1214 км на забороняючий сигнал світлофора не слідкував за змінами дорожньої обстановки та не вибрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
За положеннями ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку в`їзду на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений. 
Положення ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно змісту оскаржуваної постанови, судом першої інстанції визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 123 ч. 2 КУпАП, зокрема у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Разом з тим, санкція вказаної статті передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого або адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб з оплатним вилученням транспортного засобу у його власника чи без такого.
Звертаючись до суду з апеляційної скаргою, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не заперечується факт вчинення вказаних адміністративних правопорушень, натомість просить суд змінити вид адміністративного стягнення, накладений судом першої інстанції. При цьому, скаржником зауважується, що ОСОБА_1 працює на підприємстві ПП «Юніон Трейд плюс» на посаді торгівельного агента, а тому його посадові обов`язки передбачають переміщення між об`єктами торгівлі з використанням власного транспортного засобу, та вказана робота є єдиним заробітком особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та засобом для існування. На підтвердження вказаного до апеляційної скарги долучено довідку ПП «Юніон Трейд Плюс».
Також зі змісту апеляційної скарги вбачається щире каяття ОСОБА_1 та повне визнання своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених положеннями ч. 2 ст. 123 та ст. 124 КУпАП, про що також зазначав безпосередньо в судовому засіданні під запис та просив замінити призначений судом першої інстанції вид адміністративного стягнення в межах статей на накладення штрафу.
Потерпілий – ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти зміни адміністративного стягнення. 
Положення ст. 34 КУпАП закріплює обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Згідно положень ч. 4 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряючи законність і обґрунтованість винесеної постанови може дійти висновку про зміну заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
Таким чином, враховуючи вищенаведені встановлені апеляційним судом обставини справи, які в свою чергу свідчать про наявність пом`якшуючих обставин, котрі впливають на визначення виду адміністративного стягнення, та підтвердженні наданими особою, яка притягується до адміністративної відповідальності поясненнями та відповідними доказами, апеляційний суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зміни оскаржуваної постанови Березівського районного суду Одеської області від 09.02.2026 року в частині накладення адміністративного стягнення, в іншій частині залишаючи його без змін. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Білунової Світлани Григорівни, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Березівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2026 року –змінити в частині накладення адміністративного стягнення, змінивши адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік на накладення штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В решті постанову залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 30 березня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева