ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року	селище Петрове	Справа № 941/1387/24	
 		Провадження № 1-кп/941/33/26	

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді	- ОСОБА_1 	
секретаря -	ОСОБА_2 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Петрове кримінальне провадження №12024121180000267 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське, Петрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, 
за участю сторін кримінального провадження:
зі сторони обвинувачення – прокурора ОСОБА_4 
зі сторони захисту – обвинуваченого ОСОБА_3 
зі сторони захисту – захисника ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
08.08.2024 у вечірній час доби (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 , які знаходились у веранді приватного домоволодіння в будинку АДРЕСА_3 , виникла словесна сварка.
В ході вказаної сварки у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 наніс один удар кулаком правої руки по обличчю потерпілої ОСОБА_6 після чого остання вибігла з будинку на вулицю, а ОСОБА_3 вибіг за нею.
Перебуваючи в дворі домоволодіння АДРЕСА_3 ОСОБА_3 взяв в руки обід від колеса велосипеда та наніс два удари в область нирок зліва та справа ОСОБА_6 , від яких остання присіла та після цього ОСОБА_3 взяв в руки частину цеглини та кинув її на обличчя ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №708 від 19.09.2024, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани (1) верхньої губи з травматичною екстракцією 1,2-х зубів справа та 1,2-х зубів зліва на верхній щелепі, рани (1) підборіддя, параорбітальних гематоми та садна справа, саден обличчя, які у сукупності відносяться до категорії СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості та які викликали стійку втрату загальної працездатності від 10% до 33%.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Потерпілим від кримінального правопорушення є  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . 
Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, погодився з обставинами скоєння ним злочину, що були викладені в обвинувальному акті.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України якумисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає, що дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжні заходи до обвинуваченого не обиралися. 
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України, ст.ст.100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з однорічним іспитовим строком, поклавши на нього згідно ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та місця роботи.
Речові докази: обід від колеса велосипеда, частина цеглини - передані на зберігання до камери схову Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул.6 грудня, 49, - знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного судучерез Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1